Справа № 149/343/26
Провадження №2/149/571/26 
Номер рядка звіту 29
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Олійника І. В.
за участі секретаря Янюк А. Й. 
позивача - ОСОБА_1 , його представника адвоката Поворознюка Б. М. 
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Гніванський кар`єр" про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 пред`явив позов до ВАТ «Гніванський кар`єр» про зобов`язання вчинити дії.
Короткий зміст заявлених вимог
Позов мотивований тим, що 26.07.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , у кредит. Вартість квартири сторони визначили у 12071 доларів США. Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав, повну вартість квартири сплатив, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири. Враховуючи це, позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії щодо укладення з позивачем договору купівлі-продажу цієї квартири, а також стягнути судові витрати у розмірі 1331,20 грн та витрати на правничу допомогу - 10000 грн.
Рух справи та процесуальні дії
Ухвалою суду від 03.02.2026 відмовлено у забезпеченні позову.
Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою від 14.04.2026 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.
Позиція учасників справи
Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом
26.07.2019 року між ВАТ "Гніванський кар`єр" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір продажу квартири АДРЕСА_1 , в кредит (надалі - Договір). За умовами цього договору ВАТ "Гніванський кар`єр" продає, а ОСОБА_1 купує вказану однокімнатну квартиру, вартістю 12 071,00 доларів США. На підтвердження свого наміру придбати вказану квартиру та з метою забезпечення договору купівлі-продажу ОСОБА_1 вніс аванс в сумі 100000 грн (в доларовому еквіваленті - 3901,68 доларів США) на розрахунковий рахунок відповідача ВАТ "Гніванський кар`єр". Несплачену частину 8170,12 доларів США покупець зобов`язався проплачувати ВАТ "Гніванський кар`єр" по курсу Національного банку України на день оплати протягом наступних 3-х років (п. 1 Договору). Пунктом 5 Договору його сторони визначили, що покупець набуває право власності після сплати залишкової вартості та складання основного Договору купівлі-продажу з нотаріальним посвідченням.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно довідка від 09.04.2025 підтверджено, що право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ВАТ "Гніванський кар`єр".
З копії матеріалів технічної інвентаризації БТІ видно, що ця однокімнатна квартира складається із балкону І площею 0,9 кв.м., коридору 1 площею 5,3 кв.м., кімнати 2 площею 19,1 кв.м., кухні 3 площею 7,0 кв.м., санвузла 4 площею 2,9 кв.м., кладової 5 площею 1,2 кв.м. 
ВАТ "Гніванський кар`єр" видав ОСОБА_2 довідку № 208 від 01.11.2023, в тому, що станом на 01.11.2023 останній перерахував ВАТ "Гніванський кар`єр" кошти в повному обсязі за купівлю квартири АДРЕСА_1 в загальній сумі 380589 грн.
Перерахування коштів підтверджується і копіями квитанцій (а.с. 13-19).
На ім`я ОСОБА_1 видано розрахункову книжку, якою підтверджено сплату комунальних послуг за це житло за період з серпня 2019 по березень 2021, а також у січні 2024.
На замовлення позивача розроблено робочий проект "Газопостачання (внутрішні пристрої) 489-0621-ГПВ» на нове будівництво газопроводу низького тиску для газопостачання цієї квартири.
07.06.2021 року між позивачем та АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" укладено Договір № 03F210-9087-21 про приєднання цієї квартири до газорозподільної системи.
17.12.2021 між позивачем та АТ "Вінницягаз" укладено Договір № 32F210-31660-21 про технічне обслуговування системи газопостачання та газового обладнання.
26.07.2019 між ВАТ «Гніванський кар`єр» та позивачем укладено договір про надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 .
10.03.2025 року, 17.04.2025 позивач направляв відповідачеві претензії із вимогою нотаріально оформити договір купівлі-продажу квартири.
Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 06.08.2025, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 149/1397/25 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ «Гніванський кар`єр» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Судом встановлено, що 26.07.2019 сторонами укладено попередній договір, який не був посвідчений нотаріально. Перешкод у нотаріальному посвідченні цього договору не доведено.
Позивач листом звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області про призначення йому зустрічі (прийому), а також просив повідомити управителя ВАТ «Гніванський кар`єр». На вказане звернення позивач отримав лист завідувача Вінницької районної державної нотаріальної контори від 18.11.2025 про те, що його претензія до спадкоємців отримана та зареєстрована у книзі реєстрації спадкових справ № 1468 (спадкова справа№ 118/2024).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі – ЦПК України) кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом договору від 26.07.2019, зокрема 5 Договору, видно, що це є попереднім договором, яким сторони узгодили, що основний договір купівлі-продажу квартири укладається після внесення ОСОБА_1 на рахунок ВАТ «Гніванський кар`єр» усієї суми коштів.
Згідно з 1 ст. 635 ЦК України, у редакції чинній на час укладення попереднього договору, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.
Свою частину зобов`язань ОСОБА_1 виконав станом на 01.11.2023, коштів вніс, що підтверджується довідкою ВАТ «Гніванський кар`єр» від 01.11.2023, проте з порушенням умов п. 1 Договору, який визначав сплату впродовж наступних трьох років, що враховуючи дату укладення договору, закінчилися - 06.07.2022 року. Так, квитанцією від 04.10.2023 підтвреджується внесення ОСОБА_2 127980 грн. 
За змістом п. 5.3 Договору його сторони визначили відповідальність і наслідки, у разі невиконання покупцем у п`ятирічний строк обов`язку здійснити внесення коштів. Проте не визначили строк укладення основного договору, а також відповідальність за ухилення від його укладення. 
З наданих позивачем доказів, видно, що ним вживалися заходи щодо направлення відповідачеві претензій стосовно укладення основного договору, але цей договір так і не був укладений, при цьому причини не укладення договору відповідач не повідомляє.
Згідно з ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Як видно з наведеного цією нормою встановлено обов`язок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Положеннями ЦК України й інших актів цивільного законодавства, прямо не передбачено такий правовий наслідок невиконання попереднього договору, як зобов`язання укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна. 
За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.
Обраний позивачем спосіб захисту – зобов`язання відповідача укласти основний договір купівлі-продажу квартири не відповідає вимогам ст. 635 ЦК України про правові наслідки порушення зобов`язання за попереднім договором і положенням статті 321 ЦК України про непорушність права власності, а також ст. 627 ЦК України щодо свободи договору.
Стаття 635 ЦК України не передбачає такого правового наслідку порушення взятого на себе в попередньому договорі зобов`язання щодо укладення основного договору, як зобов`язання сторони його укладення.
Зазначене узгоджується з вимогами частини третьої статті 635 ЦК, згідно з якою зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором.
Оскільки сторони попереднього договору не визначили строк укладення основного договору та відповідальність за ухилення від його укладення, поважності причин ухилення відповідачем не повідомлено, а тому право позивача підлягає захисту в порядку визначеному ч. 2 ст. 635 ЦК України, а саме шляхом відшкодування збитків завданих таким ухиленням, а не зобов`язання укласти основний договір.
Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постанові від 02.09.2019 у справі № 6-226цс14.
При цьому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі № 149/1397/25, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи. Під час розгляду справи № 149/1397/25 судом встановлено, що сторони уклали попередній договір без нотаріального посвідчення, що також суперечить ч. 1 ст. 635 ЦК України.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).
Враховуючи встановлені судом обставини та зроблені висновку, обрання позивачем невірного способу захисту свого права, позов задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, немає підстав для стягнення на користь позивача судових витрат, витрат на правничу допомогу.
На підставі ст. ст. 635, 657 ЦК України, керуючись ст. ст. 81, 258, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ "Гніванський кар`єр" про зобов`язання вчинити дії щодо укладення договору купівлі-продажу квартири, - відмовити повністю.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення суду складено 09.07.2026.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;
відповідач: ВАТ "Гніванський кар`єр", код ЄДРПОУ: 00292385, адреса: вул. Соборна, 85, м. Гнівань Вінницького району Вінницької області.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК