Справа № 752/10658/26 
Провадження № 2/752/10477/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

10.09.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Веселовської А.В,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором кредиту № 6777881 від 19.09.2025 року в загальному розмірі 23 083,40 грн, судового збору в сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено електронний Договір про надання коштів у кредит № 6777881 на суму 10 000,00 грн строком на 360 днів із фіксованою процентною ставкою 0,95 % на день, комісією за надання кредиту в розмірі 17,25 % від суми кредиту (1 725,00 грн) та неустойкою за понадстрокове користування кредитом у розмірі 500,00 грн за кожен день прострочення.
Договір підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора 638535, надісланого на електронну адресу відповідача, а особу позичальника ідентифіковано за посередництвом системи BankID НБУ через monobank. Кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн перераховано на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система», що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 449e648a-8a83-424e-a946-6c47999765a0 від 19.09.2025, листом кредитодавця № 25/02/26-31783 від 25.02.2026 та довідкою платіжної установи № КД-000042403 від 03.03.2026.
Відповідачем здійснено часткове погашення заборгованості на суму 2 286,60 грн, після чого станом на 26.03.2026 заборгованість за Договором кредиту становить 23 083,40 грн, з яких: 10 000,00 грн - основна сума боргу; 6 358,40 грн - заборгованість за процентами; 1 725,00 грн - заборгованість за комісією; 5 000,00 грн - заборгованість за пенею (неустойкою).
25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Фактор) укладено Договір факторингу № 25/02/26, за умовами якого Фактор набув право грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача за Договором кредиту № 6777881, що підтверджується Реєстром прав вимоги № 1 від 25.02.2026.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 травня 2026 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач відзив на позовну заяву не подала, доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надала.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликалися.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Судом встановлено, що на підставі Договору факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026 та Реєстру прав вимоги № 1 від 25.02.2026 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» право грошової вимоги до відповідача за Договором кредиту № 6777881, а тому позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України правочин, вчинений у електронній формі, вважається вчиненим у письмовій формі. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний правочин вважається підписаним, зокрема, у разі використання одноразового ідентифікатора.
Судом встановлено, що особу відповідача ідентифіковано за посередництвом системи BankID НБУ, а Договір кредиту № 6777881 підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 638535, надісланим на вказану нею електронну адресу, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Кредитні кошти в розмірі 10 000,00 грн перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи, що підтверджується електронною платіжною інструкцією, листом кредитодавця та довідкою платіжної установи, а сам картковий рахунок, за даними НОМЕР_2 , емітований АТ КБ «Приватбанк».
Оскільки відповідач відзив не подала, факт укладення договору та отримання кредитних коштів не оспорила, а наявні в матеріалах справи докази (довідка про ідентифікацію через BankID, платіжна інструкція, лист кредитодавця, довідка платіжної установи) у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту видачі кредиту, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами без витребування додаткової інформації в АТ КБ «Приват Банк», а тому не вбачає необхідності у задоволенні відповідного клопотання позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок сплати яких встановлюються договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а за ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором кредиту не виконала, а наданий позивачем розрахунок заборгованості за основною сумою боргу (10 000,00 грн) та процентами за користування кредитом (6 358,40 грн) відповідач не спростувала і власного розрахунку суду не надала, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог у цій частині на загальну суму 16 358,40 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості та іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом. Згідно з ч. 5 ст. 12 цього Закону умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Такий правовий висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, згідно з якою встановлена кредитодавцем додаткова плата (комісія), що не є оплатою за окрему, реально надану та не тотожну з передбаченим ст. 11 Закону безоплатним інформуванням послугу, є нікчемною умовою договору незалежно від того, як саме вона позначена в тексті договору (комісія за надання, обслуговування чи управління кредитом).
Оскільки позивачем не надано доказів того, що комісія за надання кредиту в розмірі 1 725,00 грн (17,25 % від суми кредиту) є платою за самостійну, відмінну від передбаченого ст. 11 Закону інформування послугу, суд вважає відповідну умову Договору кредиту № 6777881 нікчемною на підставі ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а вимогу про стягнення 1 725,00 грн комісії - такою, що задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня), нарахована включно з 24.02.2022 за прострочення виконання зобов`язань за такими договорами, підлягає списанню кредитодавцем.
Оскільки заборгованість відповідача за Договором кредиту № 6777881 виникла та обліковується в період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженого в установленому порядку, позивач не має права на нарахування та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виконання зобов`язання за вказаний період, а тому вимога про стягнення 5 000,00 грн пені задоволенню не підлягає.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 725,00 грн заборгованості за комісією та 5 000,00 грн заборгованості за пенею (неустойкою) задоволенню не підлягають, а позовні вимоги в частині стягнення 10 000,00 грн основної суми боргу та 6 358,40 грн заборгованості за процентами, що разом становить 16 358,40 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено на суму 16 358,40 грн із заявлених 23 083,40 грн, що становить 70,87 % ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог, що складає 1 886,76 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд враховує таке. Позивачем заявлено до стягнення 4 500,00 грн витрат на правничу допомогу за вивчення документів, аналіз судової практики та складення позовної заяви, що підтверджено договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, актом приймання-передачі та платіжним документом. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката визначається судом з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та значення справи для сторони. Ураховуючи, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань за стандартним (формалізованим) для цієї категорії справ предметом доказування, а позовні вимоги задоволено лише частково, суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу не повністю співмірним зі складністю справи та дійшов висновку про можливість стягнення цих витрат у розмірі 3 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 203, 205, 207, 512, 514, 517, 526, 530, 536, 610, 612, 625, 629, 638, 639, 652, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про електронну комерцію», статтями 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, ЄДРПОУ 43311346) за Договором кредиту № 6777881 від 19.09.2025 року заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 10 000,00 грн, заборгованість за процентами в розмірі 6 358,40 грн, судовий збір у розмірі 1 886,76 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя