Провадження №2/748/1265/26
Єдиний унікальний № 748/2383/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року | м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді: Майбороди С.М.,
при секретарі: Пасько К.П., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулbсь до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39600,00 грн та судові витрати. Позов мотивований тим, що 04.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8053768. На умовах, встановлених Договором, Кредитодавець надає Споживачу кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитним договором, встановлена сума кредиту (загальний розмір) : 12000.00 гривень, тип кредиту – кредит, строк кредиту 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. 27.01.2025 було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8053768. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 8053768. Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.
Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2026 року позов було задоволено частково. 

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2026 заочне рішення суду від 23 лютого 2026 року було скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 

06.05.2026 представником відповідача Зачепіло З.Я. до суду надано відзив на позовну заяву, яким остання заперечувала проти задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази перерахування кредитних коштів відповідачу, відсутні докази сплати ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь ТОВ «МІЛОАН» коштів за договором факторингу, відсутні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, первісний кредитор мав би надати ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» належні та достовірні докази переказу коштів на рахунок саме ОСОБА_2 .. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази пролонгації кредитного договору, а тому нарахування відсотків після закінчення строку кредитування є необгрунтованим. Крім того, додані розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а відтак інформація зазначена в них не може бути доказом наявності заборгованості. Штрафні санкції з заборгованості нараховувались, коли це було заборонено відповідно до Закону під час дії воєнного стану. Суму витрат на професійну правничу допомогу вважає непропорційною та такою, що підлягає зменшенню до 2000 грн. 

14.05.2026 представником позивача Сердійчук Я.Я. надано відповідь на відзив, відповідно до якого у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Відповідач погодився зі своєї сторони на такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту укладення договору не скористався. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Щодо нарахування штрафу зазначає, що законодавцем було скасовано заборону застосовувати міри відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, передбачену положеннями Закону України «Про споживче кредитування», норми якого є спеціальними для правовідносин у даній справі, застосування штрафу у розмірі 6 000,00 грн. за прострочення позичальником виконання зобов`язання, передбаченого кредитним договором є правомірним та підлягає стягненню з відповідача. Щодо перерахування кредитних грошових коштів, то на виконання умов укладеного договору, позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК», відповідно до якого ТОВ «ПЕЙТЕК» було успішно перераховано кошти на користь фізичної особи (Отримувача) від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: 04.07.2024 10:56:07 на суму 12 000 грн., номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» – bc1f6a7b-d03b 4ef4-a545-b53a9dfbd442, номер транзакції в системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» – 48088229, Session ID – 025515794923, сайт торгівця - https://creditplus.ua, код авторизації – 143440, банк-еквайр - АТ «ПУМБ», призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . Щодо переходу прав вимоги, згідно з п. 1.2. Договору, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників для друку згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників для друку – підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Позивачем було додано до позовної заяви докази оплати за даним договором, а саме платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 27.01.2025 № 0491440000 на суму 1 829 738.94 платником якої є ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", а отримувачем ТОВ «АВЕНТУС Україна» - оплата згідно Договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до Позивача. Заявлена до стягнення сума витрат Позивача є співмірною зі складністю даної справою, зворотного Відповідачем не доведено.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника. 

Відповідач та редставник відповідача в судове засідання не з`явились, представник відповідача надала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника. 

Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 
Матеріалами справи встановлено, що 04.07.2024 між Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 8053768 (а.с.7-16).
Згідно п. п. 1.3, 1.4, договору сума кредиту(загальний розмір) складає: 12000,00 гривень, тип кредиту – кредит, строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.

Відповідно до п. 1.5.1 договору, стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.

Згідно п.2.1. договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .

Договір № 8053768 від 04.07.2024 року укладений в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором C4978, 04.07.2024 10:55:08.

Крім того, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором AU5986, 04.07.2024 10:54:53 паспорт споживчого кредиту (а.с. 19-21). 
Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується інформацією ТОВ «ПЕЙТЕК від 29.01.2025 (а.с.26-27), згідно якої 04.07.2024 на рахунок НОМЕР_1 було перераховано 12000 грн. 
Крім того, АТ «Універсал Банк» повідомлено, що банком було емітовано банківську картку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , на яку відповідно до руху коштів 04.07.2024 зараховано 12 000 грн.( а.с.176-182)
27.01.2025 було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 8053768 (а.с. 37-41).

Згідно п. 1.2 договору, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників для друку згідно Додатку №3, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників для друку – підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно Акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників для друку в електронному вигляді. Відповідно до цього реєстру боржників для друку Клієнт передав, а Фактор прийняв право вимоги по Боржниках в кількості 3023. Загальна сума простроченої заборгованості складає 47268834,89 (а.с.47).

У відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0491440000 від 27.01.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплатило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» оплату згідно договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025 в сумі 1829738,94 грн (а.с.28).

Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01/25-Ф, до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги за кредитним договором № 8053768 від 04.07.2024 року укладеного з ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 39600,00 грн (а.с.48-52).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. 

Згідно п 9.8. договору, підписуючи цей Договір, Споживач підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Веб-сайті/в Мобільному застосунку "CreditPlus"(шляхом розміщення гіперпосилань); він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», (далі – Правила), що розміщені на Веб-сайті в Мобільному застосунку "CreditPlus"(шляхом розміщення гіперпосилань), повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання Споживача, передбачені цим Договором.

Представник відповідача у відзиві зазначила, що розрахунок заборгованості складений позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та не може бути доказом наявності заборгованості. Натомість, позивачем надано розрахунок заборгованості, складений саме первісним кредитором – ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с.31-35).

Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 нараховувалась за відсотками з 04.07.2024 по 01.11.2024 в розмірі стандартної процентної ставки за 120 днів користування кредитними коштами, а саме в межах строку, передбаченого п. 1.4 договору № 8053768 про надання споживчого кредиту від 04.07.2024, тому доводи представника відповідача про незаконність пролонгації кредитного договору та нарахування процентів за кредитом поза межами строку кредитування не знайшли свого підтвердження. 

Щодо переходу права вимоги за договором № 8053768 про надання споживчого кредиту від 04.07.2024.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.

Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №761/33403/17).

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21).

З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Із матеріалів справи слідує, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС « надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за договором № 8053768 про надання споживчого кредиту від 04.07.2024, а саме:
- договір факторингу № 27.01/25-Ф, укладений 27.01.2025 між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»;
- реєстр боржників до договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025 та витяг із реєстру боржників до договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025;
- платіжну інструкцію № 0491440000 від 27.01.2025 згідно з якою ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплачено ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 1829738,94 грн за відступлення права вимоги за договором факторингу № 27.01/25-Ф від27.01.2025;
- акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 27.01/25-Ф від 27.01.2025

Таким чином, позивач надав суду докази переходу права вимоги від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», за договором договором № 8053768 про надання споживчого кредиту від 04.07.2024.

Безпідставними є посилання представника відповідача про відсутність доказів фактичної оплати за договором факторингу на користь ТОВ «Мілоан», з огляду на наявність у справі копії платіжної інструкції № 0491440000 від 27.01.2025, згідно з якою ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» сплатило ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», з яким і було укладено договір факторингу, на визначений договором факторингу банківський рахунок оплату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №27.01/25-Ф від 27.01.2025. Отже, іншою стороною договору є ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як первісний кредитор, з яким ОСОБА_1 уклав кредитний договір.

Виходячи з наведеного вище, відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшли права ТОВ «АВЕНТУС Україна» і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.

При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Розмір заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, узгоджується з умовами кредитного договору, відповідачем не спростований.

За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву.

Враховуючи наведене, а також те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, ОСОБА_1 односторонньо порушив взяті на себе зобов`язання за договором, відтак суд приходить до висновку, що позов про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню. 

Що стосується стягнення нарахованих відсотків, то суд зважає на наступне.

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість за відсотками розрахована ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за період з 04.07.2024 по 01.11.2024 за 120 днів в розмірі 21600 грн за стандартною процентною ставкою 1,5. (а.с.31-35) Саме даний розмір процентної ставки був відступлений за договором факторингу та позивач не ставив питання про інший період стягнення відсотків в іншій сумі ніж перейшла за договором факторингу за вказаний період. Отже, суд з подальшому розрахунку відсотків враховує наявний період, за яким проводилось нарахування відсотків первісним кредитором за 120 днів. 

24 грудня 2023 року набув чинності Закон № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Перехідний період стосувався договір, які укладені до набуття чинності вкакзаного вище Закону.

Отже, на час укладення кредитного договору із відповідачем ОСОБА_3 денна процентна ставка не може перевищувати 1%. А отже, розмір вказаної заборгованості необхідно розраховувати, виходячи із встановленої приписами ч.5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки - 1%.
Проводячи власний розрахунок заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, згідно умов кредитного договору, враховуючи вказані вище вимоги законодавства та розрахунковий період, який врахований при обрахуванні відсотків, суд виходить із наступного.
Розмір отриманого кредиту за договором №8053768 від 04.07.2024 становить 12 000 грн, розмір відсотків з урахуванням законодавчого обмеження та розрахункового періоду 120 днів становить 14 400 грн (12000 х 120 днів х 1%) 
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір відсотків в сумі 14 400 грн.
З наданого розрахунку слідує, що позивач просить стягнути штраф в розмірі 6000,00 грн за період з 07.08.2024 по 28.08.2024.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також цим Законом внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. 
Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню.
За таких підстав вимога про стягнення штрафу в розмірі 6000,00 грн задоволенню не підлягає.
Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 13000 грн. 

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Позивач надав договір № 02-07/2024, що укладений 02.07.2024 з АО «Лігал Ассістанс» про надання правової допомоги, заявку про надання юридичної допомоги та витяг з акту. ( а.с.59-65)

Згідно копії витягу з акту № 13 про надання юридичної допомоги від 30.06.2025 року вартість послуг адвоката складає за надання усної консультації тривалістю 2 год. 4000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для направлення до суду тривалістю 3 години 9000 грн.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (висновок постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 провадження №61-4683св23).

Представником позивача не надані суду докази, що позивач поніс судові витрати у розмірі 13000,00 грн, які він просить стягнути з відповідача та жодного розрахункового документу до матеріалів справи не надано, крім того, позовна заява, заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів подані безпосередньо керівником ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Сердійчук Я.Я., а тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 39600,00грн. Судом стягнуто 26400,00 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 66,67 % (26400,00 х 100 : 39600,00). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1615 грн (2422,40 х 66,67% : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 526, 610, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, 

В И Р І Ш И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 26 400 (двадцять шість тисяч чотириста) грн 00 грн заборгованості за кредитним договором № 8053768 від 04.07.2024, яка складається з 12000 грн – заборгованість за основним зобов`язанням, 14 400 грн – заборгованість за нарахованими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 1615 грн судового збору. 

В задоволенні іншої частини вимог – відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач : ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, адреса : вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ. 
Відповідач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 адреса : АДРЕСА_1 . 

Суддя | С. М. Майборода