Справа № 676/7623/26 
Номер провадження 3/676/2249/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 вересня 2026 року м. Кам`янець-Подільський
Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, пенсіонера, учасника бойових дій, 

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №754119 від 24.08.2026, складеного інспектором взводу №2 роти №2 батальйону БПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Сліпком Денисом Васильовичем, 24.08.2026 року о 19 год. 17 хв. в смт.Стара Ушиця по вул.Вишнева,32 громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електроскутером ECOBIKE LUNA TRIO 60V 2OAH із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому медичному закладі громадянин відмовився із застосуванням відеофіксації, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24 серпня 2026 року близько 19 год. 15 хв. сидів на електроскутері ECOBIKE LUNA TRIO 60V 2OAH, який стояв на узбіччі біля домоволодіння №32, яке розташоване по вул.Вишнева в смт.Стара Ушиця Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Цим електроскутером керує його дружина, яка і приїхала цим транспортним засобом до цього домоволодіння та проводила прибирання прибудинкової території. Особисто він не керує електроскутером, оскільки з 2022 року по 2025 рік безпосередньо приймав участь у проведенні бойових дій біля населених пунктів Бахмут та Соледар, де неодноразово отримував поранення, в тому числі осколкові поранення головного мозку та інших частин тіла, через що його права кисть не функціонує, а тому він фізично не може керувати електроскутером. 
В цей час до них під`їхали на службовому автомобілі поліцейські, зупинилися позаду електроскутера та попросили його від`їхати, оскільки він нібито заважав їхньому проїзду, хоча це не відповідало дійсності. На прохання поліцейських завів електроскутер та здійснив рух на декілька метрів назад. 
Після цього зі службового автомобіля вийшли поліцейські та почали із ними спілкування. Під час спілкування поліцейські звинуватили його в тому, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Dragar Alcotest» або в медичному закладі. Не розуміючи для чого йому необхідно проходити такий огляд, оскільки він не керував транспортним засобом, а керувала його дружина, а він за наполяганням поліцейських лише декілька метрів здійснив рух заднім ходом, а тому вважав, що він не керував транспортним засобом, та через конфлікт із поліцейськими з цього приводу, знаходячись у збудженому стані, спочатку відмовився проходити такий огляд. Проте, після того, як поліцейські роз`яснили йому, що вважається керуванням транспортним засобом, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, сам почав наполягати на проходженні такого огляду за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатору «Dragar Alcotest». Однак поліцейські відмовили йому в проведенні такого огляду, мотивуючи тим, що у них не було цього спеціального технічного засобу. Поліцейські пояснили, що спеціальний технічний засіб знаходиться в іншого екіпажу, який здійснював патрулювання в м.Кам`янці-Подільському, а щоб його доставити зайняло би значний час, оскільки відстань від м.Кам`янця-Подільського до смт.Стара Ушиця Кам`янець-Подільського району становить 50 км. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на таке.
Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її відповідно до закону, а під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є не формальне підтвердження окремих обставин, зазначених у протоколі, а встановлення на підставі належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів усіх юридично значимих обставин, які утворюють склад відповідного адміністративного правопорушення.
При цьому суд не вправі виходити за межі пред`явленого особі адміністративного обвинувачення, самостійно формувати його нову фабулу або замінювати орган, який склав протокол, у частині доказування обставин, покладених в основу притягнення особи до відповідальності.
Відповідно до частини першої статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність, зокрема, передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, у даному випадку для встановлення складу адміністративного правопорушення за ознакою відмови від огляду необхідно довести сукупність таких обставин:
1.що особа саме керувала транспортним засобом;
2.що під час такого керування у поліцейських були передбачені законом підстави для проведення огляду на стан сп`яніння;
3.що особі було запропоновано пройти огляд у порядку, встановленому законом;
4.що огляд було запропоновано провести у спосіб, передбачений статтею 266 КУпАП, Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735;
5.що особа саме відмовилася від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, а не відмовилася від окремої процедури, яка фактично не могла бути проведена через відсутність у поліцейських необхідного технічного засобу;
6.що зазначені обставини підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Таким чином, сама по собі наявність у матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення не звільняє орган, який його склав, від обов`язку довести кожну із зазначених обставин.
Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Частинами другою та третьою статті 266 КУпАП визначено послідовність проведення такого огляду: огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Зазначена процедура деталізована Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Аналогічний порядок передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, яка є чинною у редакції від 04 липня 2025 року.
Отже, положення статті 266 КУпАП передбачають не альтернативну та довільну поведінку поліцейського, а чітко визначену законом процедуру: за наявності передбачених законом підстав особі пропонується огляд із використанням спеціального технічного засобу, а у випадку відмови від такого огляду або незгоди з його результатом особа підлягає направленню до закладу охорони здоров`я.
Саме тому для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою відмови від огляду необхідно встановити не лише факт висловлення особою певної відмови, а й те, що така відмова була зроблена щодо огляду, який пропонувався та міг бути проведений відповідно до встановленого законом порядку.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 754119 від 24 серпня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 24 серпня 2026 року о 19 год. 17 хв. в смт Стара Ушиця по вул. Вишневій, 32 він керував електроскутером ECOBIKE LUNA TRIO 60V 20AH з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчому закладі охорони здоров`я.
Водночас із досліджених судом відеозаписів убачається інша послідовність подій.
Зокрема, службовий автомобіль поліцейських під`їхав до електроскутера, який перебував на узбіччі біля домоволодіння № 32 по вул. Вишневій. На електроскутері перебував ОСОБА_1 , поруч знаходилася його дружина.
Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 на їх прохання здійснив на електроскутері рух заднім ходом на декілька метрів.
Таким чином, факт такого руху транспортного засобу судом не ігнорується та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Водночас сам по собі факт короткочасного руху транспортного засобу ще не свідчить про доведеність усіх інших обставин, необхідних для кваліфікації дій особи саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із відеозапису також убачається, що після початку спілкування поліцейські повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.
Разом із тим о 19 год. 26 хв. один із поліцейських телефонує іншому екіпажу з питання можливості доставлення до смт Стара Ушиця спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Drager Alcotest».
Отже, безпосередньо з дослідженого судом відеозапису вбачається, що на момент виникнення питання про проведення огляду з використанням відповідного спеціального технічного засобу у поліцейського екіпажу фактично не було.
Ця обставина має істотне значення для оцінки правомірності подальшої процедури, оскільки відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд на місці зупинки проводиться поліцейським саме з використанням спеціального технічного засобу.
Таким чином, у ситуації, коли спеціальний технічний засіб відсутній у поліцейського, останній не може підмінити передбачену законом процедуру формальною пропозицією особі пройти огляд за допомогою приладу, якого фактично немає у його розпорядженні.
Судом установлено, що на початковому етапі спілкування ОСОБА_1 дійсно висловлював незгоду щодо проходження огляду.
Разом із тим із пояснень у судовому засіданні ОСОБА_1 убачається, що надалі після роз`яснення поліцейськими правових наслідків відмови від огляду ОСОБА_1 висловив готовність пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Drager Alcotest».
При цьому проведення такого огляду поліцейськими фактично забезпечено не було.
Замість проведення огляду поліцейські повідомили про відсутність у них відповідного технічного засобу та про необхідність його доставлення іншим екіпажем, який перебував у місті Кам`янці-Подільському.
Таким чином, із досліджених доказів не вбачається однозначної та безумовної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду як такого.
Навпаки, на певному етапі він погодився пройти огляд із використанням спеціального технічного засобу, однак такий огляд проведений не був з причин, які не залежали від його волі.
У цій частині суд бере до уваги, що положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність саме за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, а не за будь-яку первинну незгоду особи із пропозицією поліцейського.
Відтак первинна відмова ОСОБА_1 , висловлена до моменту належного роз`яснення йому процедури, не може автоматично ототожнюватися з остаточною відмовою від проходження огляду, якщо подальшою поведінкою особа прямо виявила готовність пройти такий огляд.
Водночас із протоколу та відеозаписів убачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Однак для встановлення складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити не лише факт проголошення такої пропозиції, а й достовірно з`ясувати: чи була така пропозиція зроблена після належного встановлення факту керування транспортним засобом; чи була вона зроблена у порядку, передбаченому статтею 266 КУпАП та Порядком № 1103; чи було особі належним чином роз`яснено, що у зв`язку з відмовою від огляду на місці вона підлягає направленню до закладу охорони здоров`я; чи було фактично оформлено та вручено відповідне направлення; чи був визначений конкретний заклад охорони здоров`я; чи забезпечували поліцейські фактичне доставлення особи до такого закладу та, головне, чи зафіксовано належними доказами саме остаточну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у закладі охорони здоров`я.
Наявні у справі докази не дають суду можливості зробити такий висновок поза розумним сумнівом.
Зокрема, відеозапис не містить беззаперечного підтвердження того, що після того, як ОСОБА_1 погодився пройти огляд із використанням спеціального технічного засобу, йому було належним чином забезпечено реалізацію передбаченого статтею 266 КУпАП права на огляд у закладі охорони здоров`я та що він після цього однозначно і категорично відмовився від такого огляду.
За таких обставин твердження, викладене у протоколі про те, що ОСОБА_1 відмовився від огляду як на місці зупинки, так і в найближчому медичному закладі, не знаходить достатнього, несуперечливого підтвердження сукупністю доказів.
Окремого значення набуває спосіб фіксації події.
Згідно з пунктом 5 розділу II Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім визначених Інструкцією випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища. Пунктом 6 цього ж розділу на поліцейського покладено обов`язок забезпечувати збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускати його розряджання.
У даній справі встановлено, що відеофіксація за допомогою портативного відеореєстратора була припинена приблизно о 19 год. 34 хв., після чого поліцейським було повідомлено про припинення роботи бодікамери у зв`язку із закінченням заряду батареї.
При цьому саме після припинення безперервного запису залишалася невирішеною ключова для справи обставина – питання щодо остаточної позиції ОСОБА_1 про проходження огляду, а також подальші дії поліцейських при оформленні матеріалів.
Отже, відсутність безперервної відеофіксації стосується не другорядної обставини, а безпосередньо доказування обставин, покладених в основу протоколу.
При цьому закінчення заряду портативного відеореєстратора саме по собі не може вважатися передбаченим Інструкцією винятком із обов`язку безперервної відеофіксації, оскільки пункт 6 розділу II прямо покладає на поліцейського обов`язок не допускати розряджання виданого йому пристрою.
Відтак припинення відеофіксації за таких обставин не може бути поставлене у вину ОСОБА_1 та не може компенсуватися припущеннями щодо того, які саме події відбувалися після припинення запису.
Відповідно до статті 251 КУпАП протокол, пояснення особи, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, у тому числі тих, що мають функції фото- і відеозапису, а також інші документи можуть бути доказами лише остільки, оскільки на їх підставі можна встановити фактичні дані, що мають значення для справи.
При цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили, а його оцінка здійснюється у сукупності з іншими доказами.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним та достатнім доказом вини особи, якщо викладені в ньому обставини спростовуються або не підтверджуються іншими належними та допустимими доказами.
У даній справі протокол містить твердження про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я.
Проте досліджений судом відеозапис підтверджує, що спеціального технічного засобу у поліцейських на момент виникнення питання про проведення огляду не було, а надалі ОСОБА_1 висловив готовність пройти огляд за допомогою такого засобу.
За таких обставин зміст протоколу в цій частині не узгоджується з фактичними даними, безпосередньо зафіксованими на відеозаписі.
Щодо долучених до матеріалів акта огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд, суд зазначає, що складення відповідних документів саме по собі не підтверджує факту належного проведення передбаченої законом процедури, якщо з інших доказів убачається, що спеціальний технічний засіб фактично був відсутній, а огляд у встановленому порядку не проводився.
Документальне оформлення процедури не може підміняти фактичне здійснення процесуальних дій, передбачених статтею 266 КУпАП.
За змістом статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.
Отже, у справах про адміністративні правопорушення, де особі загрожує істотне втручання у її права, обов`язок належного документування події та доведення вини не може перекладатися на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Зокрема, особа не зобов`язана доводити, що вона не відмовлялася від огляду. Натомість орган, який стверджує про наявність такої відмови, повинен довести її належними та допустимими доказами.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовуються також до проваджень, які за національним законодавством мають адміністративний характер, якщо за своєю природою та суворістю санкції вони мають кримінально-правовий характер у розумінні Конвенції.
У такому провадженні обов`язок доведення обвинувачення покладається на сторону, яка його висуває, а всі невирішені сумніви щодо доведеності вини не можуть тлумачитися проти особи, яка притягається до відповідальності.
Зазначені принципи узгоджуються також із положеннями статей 7, 245, 251, 252, 280 КУпАП.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд виходить із того, що: факт перебування ОСОБА_1 на електроскутері та здійснення ним короткочасного руху заднім ходом підтверджується відеозаписом; разом із тим із відеозапису не вбачається беззаперечного підтвердження всіх обставин, викладених у протоколі; на момент пропозиції пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу відповідного приладу у поліцейських не було; після первинної незгоди ОСОБА_1 висловив готовність пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу; огляд із використанням такого засобу фактично проведений не був; безперервна відеофіксація була припинена саме на етапі, коли питання щодо проходження огляду залишалося спірним; матеріали справи не містять достатніх і несуперечливих доказів того, що після цього ОСОБА_1 однозначно та остаточно відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я; сам факт складення протоколу, акта огляду та направлення не усуває зазначених суперечностей та не замінює доказування фактичного дотримання встановленої законом процедури.
Таким чином, доказова сукупність у цій справі не досягає необхідного рівня переконливості для висновку про те, що ОСОБА_1 саме в тому порядку та за тих обставин, які передбачені статтею 266 КУпАП, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд не може будувати висновок про винуватість особи на припущенні про те, що після припинення відеозапису відбувалася саме та послідовність подій, яка зазначена у протоколі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У цій справі органом, який склав протокол, не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність у діях ОСОБА_1 усіх необхідних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, саме за ознакою відмови від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку.
Встановлені судом суперечності не можуть бути усунені шляхом припущень або шляхом покладення на ОСОБА_1 обов`язку доводити свою невинуватість.
При цьому суд не вправі самостійно доповнювати фабулу адміністративного обвинувачення, відшукувати докази на користь обвинувачення або замінювати сторону, яка склала протокол, у виконанні обов`язку щодо доказування.
За таких обставин усі невирішені сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 підлягають тлумаченню на його користь.
Отже, за результатами судового розгляду не встановлено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У зв`язку з цим провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП – у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, –

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О