КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Іменем України
Справа № 133/4193/25
провадження № 3/133/223/26
07.09.26 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Гуменюка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, матеріали справи, що надійшли з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що 03.11.2025 о 04:35 в с. Самгородок, вул. Центральна, 71, Хмільницького району, Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA CARENS, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку та у повному обсязі за допомогою приладу Драгер 0361 на місці зупинки, при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори №476150, №476581. Результат огляду позитивний - 0,34‰, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху.
Вказані дії особи кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що 03.11.2025 за кермом був не ОСОБА_1 , а його брат ОСОБА_2 (в них різні батьки) який представився ім`ям брата та надав поліцейським тимчасове посвідчення свого брата, строк дії якого вже закінчився.
У судовому засіданні ОСОБА_2 не зявився.
У судовому засіданні був присутній по відеоконференції , особа, що якої склали протокол, ОСОБА_1 , який повідомив, що він зараз перебуває за кордоном однак проживав разом з сім`єю в с. Збараж, де живе його дядько ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_4 . В домі його матері знаходилось його тимчасове водійське посвідчення, яке було дійсне 2 роки, яке без його відома забрав його брат ОСОБА_2 і 03.11.2025 показав працівникам поліції, які склали за цим посвідченням на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Автомобіль, яким керував 03.11.2025 ОСОБА_2 , належить їх дядьку ОСОБА_3 .
13.07.2026 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Сімчука І.А. надійшли заперечення на протокол в яких просив провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, що додані до нього, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, тощо.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати ряд обставин, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, та інші обставини.
Вказані обставини, згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, суд встановлює на підставі доказів, джерелами яких є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілих, пояснення свідків, інші документи, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб,уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Вивчивши адміністративні матеріали, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.
За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже відповідно до статті 254 КУпАП , яка знаходиться в главі 19 розділу IV Провадження в справах про адміністративні правопорушення , для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Крім того, під час огляду відеозаписів, що містяться на диску, судом встановлено, що спілкування працівники поліції 03.11.2025 здійснювали з іншою особою, ніж та, що фактично зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення та присутня 07.09.2026 в судовому засіданні по відеоконференції та предтавилась в суді як ОСОБА_1 та налада копію документу, що посвідчує її особу.
Також суду було надано посвідчення ветерана серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_2 , на підтаві якого можливо встановити, що за кермом автомобіля KIA CARENS, д.н.з. НОМЕР_1 , 03.11.2025 міг перебувати не ОСОБА_1 як зазначено у протоколі, а саме ОСОБА_2 .
Тому, суд приходить до висновку, що інспектором поліції, в порушення вимог чинного законодавства, не встановлено належним чином особу правопорушника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501835 від 03.11.2025.
Тобто, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме громадянином ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.
Враховуючи що, вказаний протокол, як і інші додані до нього в якості доказів матеріали, містить невірні відомості про особу, яка вчинила правопорушення, тому суд не вбачає в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того суд приходить до висновку про необхідність направлення копії матеріалів справи до відповідного підрозділу Національної поліції України для перевірки встановлених судом обставин та вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно належної особи — фактичного водія транспортного засобу, який, за встановленими судом обставинами, керував транспортним засобом у момент події.
Керуючись ст. ст. 245-249, 251, 252, 266-1, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Копію постанови суду разом з копією матеріалів справи направити до батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для перевірки встановлених судом обставин та вирішення питання щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно належної особи — фактичного водія транспортного засобу, який, за встановленими судом обставинами, керував транспортним засобом у момент події.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя  Олександр ГУМЕНЮК