ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1817/26 Справа № 932/5355/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Юдіна Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 липня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Дніпра від 22 травня 2026 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 124 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 22 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною за ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн та стягнуто судовий збір в сумі 665 грн.60 коп.
Районним судом встановлено, що 15.04.2026, о 12 год 28 хв за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, поблизу будинку 170, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Volkswagen Beetle д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме повороті до Сурсько-Литовського кладовища, не впевнилась у безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 200 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Так ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1. ПДР України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю складу правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги обгрнутовані тим, що ДТП сталося із-за вини водія ОСОБА_2 , який здійснив маневр обгону на перехресті, без включення попереджувальних сигналів. При цьому, за 100 метрів перед поворотом вона (Лавриненко) ввімкнула лівий показник повороту. Апелянтка вказує, що навіть за відсутності знаків щодо наявності перехрестя водій ОСОБА_2 не повинен був здійснювати маневр обгону на перехресті. 
В заперечені представник Горбаненко С.В. просить залишити рішення суду І інстанції без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. 
За правилами ст. 294 КУпАП, апеляційний суд здійснює перегляд без участі учасників, які повідомлені належним чином та просили провести судове засідання без їх участі. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Склад правопорушення – це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, пошкодження транспортних засобів має бути наслідком саме порушення Правил дорожнього руху.
Умовами настання адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП є обов`язкова наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (механічних пошкоджень транспортного засобу/транспортних засобів) як обов`язкового елементу об`єктивної сторони матеріального складу правопорушення.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, та як встановив районний суд, що 15.04.2026, о 12 год 28 хв за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, поблизу будинку 170, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Volkswagen Beetle д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, а саме повороті до Сурсько-Литовського кладовища, не впевнилась у безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser 200 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Так ОСОБА_1 порушила вимоги п. 10.1. ПДР України. 
Разом з цим, під час апеляційного перегляду встановлено що ОСОБА_1 здійснювала поворот до Сурсько-Литовського кладовища, тобто здійснювала маневр на перехресті.
Дані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються схемою ДТП, та відеозаписом з відеореєстратора встановленого в автомобілі останньої.
В той же час, за правилами п. 14.6 ПДР України обгін заборонений на перехресті.
Тобто, апеляційний суд зазначає, що здійснення обгону забороняється не тільки на перехресті, але й перед ним, в разі не змоги водія, який здійснює обгін завершити даний маневр до перехрестя. 
Апеляційний суд беручи до уваги дані обставини вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення п. 10.1 ПДР України, а саме, що він перед початком руху не впевнився в безпечності.
При цьому, письмові пояснення водія ОСОБА_2 не спростовують висновків апеляційного суду. 
Таким чином, дії ОСОБА_1 на переконання апеляційного суду, сам по собі не перебував у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Всі сумніви з приводу винуватості особи, яка притягається до відповідальності, трактуються на користь такої особи, за загальним правилом (стаття 62 Конституції України), винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.
Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду І інстанції скасувати, а провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду м. Дніпра від 22 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1  визнано винною за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн. і стягнуто судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.. - скасувати.
Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        Р.В.Мудрецький