Справа №: 343/1817/26 
Провадження №: 3/343/393/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області адміністративний матеріал, що надійшов від відділення поліції № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ Національної поліції України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який не працює, є особою з інвалідністю ІІ групи, 
за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Опис обставин, які установив суд під час розгляду справи:
ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто дії, що порушили громадський порядок і спокій громадян.
Правопорушення вчинив за таких обставин.
ОСОБА_1 , перебуваючи 03 серпня 2026 року близько 19:40 год на подвір`ї домоволодіння у АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лексикою та шарпав за руки ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав. Вказав, що ОСОБА_2 є його колишньою співмешканкою, яка неправомірно заволоділа його майном, технікою на значну суму. З приводу вчиненого нею він звернувся у поліцію, взамін вона пише на нього заяви. Того дня він виявив, що біля автомобіля її батька знаходяться посторонні люди. Раніше він завжди ремонтував його, придбав до нього необхідні запчастини. Коли він звернувся до чоловіків із зауваженням, що вони роблять біля чужої машини, ОСОБА_2 поруч не було. Коли вона вийшла, він вкотре попросив, щоб вона повернула те, чим незаконно заволоділа. Саме остання спровокувала конфлікт. У стані сп`яніння він не перебував. Підтримав подане клопотання, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 179 КУпАП. Крім того фактична суть обставин, зазначених у протоколі, не відповідає ознакам вказаного адміністративного правопорушення. Також зазанчив, що він не працює та не перебуває у трудових відносинах, що підтверджується довідкою форми ОК-5. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що він перебував на робочому місці, на території підприємства, установи чи організації, або вчинив будь-які з передбачених ст. 179 КУпАП дій саме у зв`язку з перебуванням на виробництві чи на роботі. Так само відсутня й суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено його вини у формі умислу або необережності щодо вчинення саме того діяння, відповідальність за яке передбачена ст. 179 КУпАП. Сам по собі опис певної події у протоколі не може бути достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо зазначені обставини не утворюють складу конкретного адміністративного правопорушення, передбаченого законом. Така невідповідність фактичних обставин правовій кваліфікації безпосередньо впливає на його право на захист, гарантоване ст. 268 КУпАП.
Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, надано такі досліджені в судовому засіданні докази та відеозаписи:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 739926 від 03.08.2026 (а.с. 1), в якому викладена суть поставленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. У протоколі наявні відмітки про відмову від ознайомлення та отримання копії протоколу. Такий направлений поштовим відправленням, про що свідчить відповідний супровідний лист (а.с. 2);
- рапорт від 03.08.2026, в якому зазначено, що 03.08.2026 о 19:50 надійшло повідомлення на лінію 102 від ОСОБА_2 про те, що двоє сусідів у стані сп`яніння чіпляються до неї, намагаються побити (а.с. 3);
- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.08.2026, в якому ОСОБА_2 зазначила, що 03.08.2026 близько 19:40 в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 ображав її нецензурними словами та простягав до неї руки (а.с. 4);
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 03.08.2026, в яких остання зазначила, що 03.08.2026 у АДРЕСА_2 вона ще з одним чоловіком намалагася полагодити автомобіль її батька, який помер...., однак близько 19:40 на подвір`ї ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою та хотів битися з нею ... (а.с. 5);
- письмові пояснення ОСОБА_3 від 03.08.2026, в яких він вказав, що 03.08.2026 близько 19 год у АДРЕСА_2 допомагав ОСОБА_2 полагодити автомобіль батька, під час чого до них підійшли двоє чоловіків, одним з яких був ОСОБА_4 , які почали їх ображати нецензурними словами та простягати руки... (а.с. 6);
- диск DVD-R з написом "Креховецький" (а.с. 8), який переглянутий в судовому засіданні, на якому 03.08.2026 на нагрудну бодікамеру зафіксовано, як після приїзду працівники поліції з`ясовують в очевидців обставини події, які вказали, що двоє чоловіків висловлювалися нецензурними словами, в тому числі на адресу заявниці. Одним із них був ОСОБА_4 цей час до працівників поліції підходить ОСОБА_2 , яка схвильовано повідомляє про обставини конфлікту, зазначаючи, що ОСОБА_4 ліз до неї з кулаками, хапав за руки. Поліцейський відбирає пояснення в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В цей час до працівників поліції підходить хлопчик, який вказує, що може показати, де зняходяться "ці два дідусі". Поліцейський підходить до двох чоловіків, один з яких представляється ОСОБА_5 , інший - ОСОБА_6 . Під час розмови перший вказує, що він нічого поганого не робив, а те, що він "послав ... жінку, яка залізла в його машину", то нічого в цьому нема. Поліцейський повідомляє, що щодо ОСОБА_1 поступило повідомлення, що він у громадському місці ображав жінку нецензурними словами, що підпадає під кваліфікацію дій за ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим відносно нього буде складено відповідні адмінматеріали. Поліцейський роз`яснює йому зміст ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також пропонує отримати копію протоколу, від чого він відмовляється. В чей час ОСОБА_1 продовжує висловлюватися нецензурною лайкою в сторону потерпілої. 
Вказані вище докази є такими, що доповнюють один одного, є повними, належними та допустимими, оскільки, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву в суду.
Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт, який хоча і не є доказом винуватості особи, однак його дані узгоджуються з іншими доказами та засвідчують правомірність дій працівників поліції щодо фіксування події, що сталася. Також суд бере до уваги і письмові пояснення очевидців події, які узгоджуються з письмовими доказами та відезаписами.
В свою чергу ОСОБА_1 клопотанв про закриття провадження у справі, про що зазначено вище. Також на підтвердження того, що він не працює та не перебуває у трудових відносинах, надав довідку форми ОК-5 (а.с. 20-26).
Оцінка суду:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.
Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.
Законодавство України не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, однак безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних, максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є місце вчинення, а саме - громадське місце. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.
Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
З аналізу змісту статті 173 КУпАП слідує, що однією з обов`язкових ознак суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є наявність в діянні правопорушника хуліганського мотиву явної неповаги до суспільства. Тобто вчинені правопорушником дії можуть кваліфікуватись як хуліганство лише, якщо викликані прагненням правопорушника показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною як для самого хулігана, так і для очевидців його дій.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст. 173 КУпАП, оскільки він вчинив дрібне хуліганство, тобто дії, що порушили громадський порядок і спокій громадян.
Щодо клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 179 КУпАП, то суд зазначає, що вчинення такого не поставлено у провину ОСОБА_1 . Навпаки під час складення адмінматеріалів останньому була роз`яснена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, саме диспозиція вказаної норми описана в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких доказів того, що в провину ОСОБА_1 поставлено вчинення правопорушення, передбаченого ст. 179 КУпАП, адмінматеріали не містять. Такі навпаки підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд ураховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу (є особою з інвалідністю ІІ групи, звільнений з військовї служби у зв`язку з отриманою інвалідністю). 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Враховуючи характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та наявність однієї обставини, що пом`якшує відповідальність, суд вважає за доцільне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 173 КУпАП.
Вирішення питання судового збору:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Однак суд ураховує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, на що вказує пенсйне посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 19), тому є підстави для звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". 
На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 (п`ятдесят одну) гривню.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Монташевич С.М.