ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2026 р. | м. Харків | Справа №922/2092/26

Господарський суд Харківської області у складі судді Добрелі Н.С. 
за участю секретаря судового засідання Хруслової А.К.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом | Державного підприємства Міністерства оборони України "АГЕНЦІЯ ОБОРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ"
до | Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ"
про | стягнення коштів

за участю представників: 
позивача – Маркова О.І.
відповідача – Капуста А.В. 

ВСТАНОВИВ:

ДП "АГЕНЦІЯ ОБОРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції в розмірі 4.069.660,00 грн, з них: пеня в сумі 2.153.452,00грн та штраф у сумі 1.916.208,00 грн, а також судові витрати.
Фактичними підставами позову є порушення відповідачем своїх зобов`язань за Державним контрактом (договором) про закупівлю від 10.12.2024 №402/12-24-РМ в частині поставки товару в обумовлений строк.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2026 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/2092/26.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.07.2026 у справі №922/2092/26 продовжений строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.08.2026 закрито підготовче провадження у справі №922/2092/26 та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні по суті 25.08.2026 у справі №922/2092/26 була оголошена перерва на 08.09.2026 о 13:00 год.
Присутній у судовому засіданні по суті 08.09.2026 просить суд задовольнити в повному обсязі позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначає про відсутність підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій.
Представник відповідача в судовому засіданні по суті 08.09.2026 просив суд зменшити нараховані позивачем штрафні санкції на 90%.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Заслухавши вступне слово представників сторін, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.
Між ДП "ДОТ" (правонаступником якого є ДП "АГЕНЦІЯ ОБОРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ", замовник) та ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" (постачальник) був укладений Державний контракт (договір) про закупівлю від 10.12.2024 №402/12-24-РМ (далі - Договір). Згідно з його умовами постачальник зобов`язався поставити замовнику Наколінники тактичні бойові, вид 2, Налокітники тактичні бойові, вид 2 (ДК 021:2015: 35810000-5: Індивідуальне обмундирування) (товар), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації (Додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель – ID: UA 2024-11-18-015750-a), а замовник - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно з пунктом 2.1. Договору валютою цього Договору є національна валюта України – гривня. Загальна ціна Договору та ціна за одиницю Товару за цим Договором визначається у Специфікації (Додаток № 1).
Умовами пункту 3.1. Договору передбачено, що розрахунок за товар здійснюється у строк, передбачений в Специфікації (Додаток №1), після його фактичного приймання отримувачем на підставі належним чином оформлених Актів приймання товару за умов відсутності будь-яких зауважень до товару з боку замовника та/або отримувача та наявності документів до всіх партій товару, переданих отримувачу, згідно з переліком у пункту 6.7.
У відповідності до пункту 4.1. Договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим Договором у строк, визначений замовником у заявці на поставку складеній замовником за формою, визначеною у Додатку №2 до цього Договору, але у будь-якому випадку не пізніше строку, визначеного у Специфікації (Додаток № 1). Дострокова поставка товару постачальником допускається за погодженням із замовником. У разі відсутності погодження від замовника, приймання товару може бути призупинене до дати, яка вказана у заявці на поставку товару та/або дати погодженої із замовником.
Заявка на поставку товару подається замовником постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим Договором, протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту укладення Договору (пункт 4.3. Договору).
Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що в разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань, включаючи день виконання порушеного зобов`язання. За порушення строку поставки товару понад 20 (двадцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено.
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання сторонами та дії протягом строку, вказаного в Специфікації (пункт 13.1. Договору).
Між сторонами була підписана Специфікація від 10.12.2024 (Додаток №1 до Договору), в якій сторони погодили, зокрема, обсяг закупівлі товару, загальну ціну Договору, строки оплати та поставки товару.
Так, у Специфікації від 10.12.2024 визначено найменування товару: Наколінники тактичні бойові, вид 2; у кількості 70.000 пар та вартістю 26.614.000,00грн без ПДВ, а також Налокітники тактичні бойові, вид 2; у кількості 70.000 пар та вартістю 26.614.00 грн без ПДВ. Загальні ціна Договору становить 63.873.600,00 грн з ПДВ.
Згідно з пунктом 5 Специфікації строки поставки становлять: 20 тис. пар (наколінники) та 20 тис. пар (налокітники) - до 21.03.2025; 40 тис. пар (наколінники) та 40 тис. пар (налокітники) - до 16.05.2025; 10 тис. пар (наколінники) та 10 тис. пар (налокітники) - до 15.08.2025.
Додатковою угодою від 19.05.2025 сторонами були внесені зміни до Договору.
Відповідно до заявки замовника від 11.12.2024 №R000548 постачальник за умовами Договору зобов`язався поставити наколінники тактичні бойові у кількості 20.000 пар та налокітники тактичні бойові у кількості 20.000 пар до 21.03.2025; а за заявкою від 11.12.2024 №R000549 - наколінники тактичні бойові у кількості 40.000 пар та налокітники тактичні бойові у кількості 40.000 пар до 16.05.2025.
На виконання умов Договору та Специфікації відповідач поставив позивачу наступні партії товару: наколінники тактичні бойові у кількості 20.000 пар на загальну суму 9.124.800,00 грн з ПДВ, про що свідчить Акт приймання товару від 21.03.2025 №136; налокітники тактичні бойові у кількості 20.000 пар на загальну суму 9.124.800,00 грн з ПДВ, про що свідчить Акт приймання товару від 08.05.2025 №316; наколінники тактичні бойові у кількості 40.000 пар на загальну суму 18.249.600,00 грн з ПДВ, про що свідчить Акт приймання товару від 16.05.2025 №344; налокітники тактичні бойові у кількості 40.000 пар на загальну суму 18.249.600,00 грн з ПДВ, про що свідчить Акт приймання товару від 20.06.2025 №442.
Враховуючи те, що частина товару була поставлена відповідачем з порушенням обумовлених строків, позивач надіслав на адресу ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" повідомлення-вимоги про стягнення штрафних санкцій згідно з Договором від 26.05.2025 №2165/3745/06-2025 та від 08.07.2025 №2165/4702/06-2025, в яких вимагав сплатити штрафні санкції в розмірі 1.514.716,80 грн за порушення строків поставки налокітників тактичних бойових у кількості 20.000 пар, а також 2.554.944,00 грн - за порушення строків поставки налокітників тактичних бойових у кількості 40.000 пар. Втім, відповідач відповіді на вимоги не надав, штрафні санкції не сплатив.
Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.
Відповідач у відзиві підтвердив факт порушення строків поставки товару та заявив про зменшення розміру штрафних на 90%, посилаючись на те, що покладення на нього неустойки в заявленому розмірі є значним та набуває ознак каральної функції та є надмірним тягарем для відповідача, також такий розмір неустойки можна розцінювати як джерело отримання невиправданих додаткових прибутків позивача. Відповідач вказує, що позивач не зазнав ніяких збитків або шкоди у зв`язку із несвоєчасною поставкою товару, а виконання зобов`язання у встановлений Договором строк стало неможливим через незалежні від відповідача обставини, через військову агресію російської федерації проти України і зумовлені цим негативними наслідками. Відповідач у справі не тільки постачає, а і є виробником товарів для забезпечення збройних сил України форменим одягом, екіпіруванням та іншим речовим майном. ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" визнано критично важливим для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період. Розташування виробничих потужностей відповідача, кількість та тривалість повітряних тривог суттєво впливають на терміни виробництва та постачання. При цьому, передбачити повітряні тривоги, відключення електричної енергії неможливо. також зазначає, що відповідач знаходиться у м. Харків, який включений до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні(блокуванні), тому діяльність останнього часто страждає від позапланового відключення електроенергії, неможливості працювати через повітряні тривоги і загрозу ракетних обстрілів в цілому по місту, що постійно заважає своєчасно виконувати свої зобов`язання і ніяк не залежить від постачальника (виробника). 
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Наказом Міністерства оборони України №281 від 02.05.2025 реорганізовано юридичну особу - державне підприємство Міністерства оборони України "Державний оператор тилу", ідентифікаційний код юридичної особи - 44830311, шляхом приєднання до державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", ідентифікаційний код юридичної особи 44725823; визнано державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" правонаступником усіх прав та обов`язків державного підприємства Міністерства оборони України «Державний оператор тилу».
Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 06.01.2026 №7/нм затверджено передавальний акт приймання-передачі справ, документів та майна державного підприємства Міністерства оборони України "Державний оператор тилу" (ідентифікаційний код юридичної особи - 44830311) його правонаступнику - державному підприємству Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (ідентифікаційний код юридичної особи - 44725823).
Отже, з урахуванням наказів Міністерства оборони України про реорганізацію, затвердженого передавального акта та положень чинного законодавства, ДП "Агенція оборонних закупівель" є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП "Державний оператор тилу", у тому числі прав та обов`язків за договорами, укладеними останнім.
У відповідності до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Умовами пункту 4.1. Договору передбачено, що постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим Договором у строк, визначений замовником у заявці на поставку складеній замовником за формою, визначеною у Додатку №2 до цього Договору, але у будь-якому випадку не пізніше строку, визначеного у Специфікації (Додаток № 1).
Згідно з пунктом 5 Специфікації строки поставки становлять: 20 тис. пар (наколінники) та 20 тис. пар (налокітники) - до 21.03.2025; 40 тис. пар (наколінники) та 40 тис. пар (налокітники) - до 16.05.2025; 10 тис. пар (наколінники) та 10 тис. пар (налокітники) - до 15.08.2025.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до заявки замовника від 11.12.2024 №R000548 постачальник за умовами Договору зобов`язався поставити наколінники тактичні бойові у кількості 20.000 пар та налокітники тактичні бойові у кількості 20.000 пар до 21.03.2025; а за заявкою від 11.12.2024 №R000549 - наколінники тактичні бойові у кількості 40.000 пар та налокітники тактичні бойові у кількості 40.000 пар до 16.05.2025.
Згідно із статтями 530, 610-612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Разом із тим, відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки товару за заявками від 11.12.2024 №№R000548, R000549, зокрема, налокітників тактичних бойових у кількості 20.000 пар та 40.000 пар та наколінники тактичні бойові у кількості 40.000 пар виконав з порушенням обумовленого строку, а саме прострочення становило 48 та 35 календарних днів відповідно. Даний факт не заперечується відповідачем у відзиві.
Враховуючи приписи статті 526 ЦК України якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, суд дійшов висновку про доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем строків поставки товару за Договором.
Встановлення судом факту прострочення відповідачем виконання зобов`язання в частині поставу товару в обумовлений строк є підставою для застосування до останнього штрафних санкцій, визначених Договором.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).
Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що в разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань, включаючи день виконання порушеного зобов`язання. За порушення строку поставки товару понад 20 (двадцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено.
Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем поставки товару, свідчать про правомірність нарахування відповідачеві пені в загальному розмірі 2.153.452,00 грн та штрафу в розмірі 1.916.208,00 грн.
Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку пені та штрафу, який наведений у позовній заяві, судом встановлено, що такий розрахунок виконаний згідно з нормами чинного законодавства та у відповідності до умов Договору. Доказів протилежного відповідачем не надано.
Разом із тим, відповідачем і відзиві заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки на 90%. Вирішуючи відповідне клопотання, суд зазначає наступне.
Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 ЦК України).
При цьому суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №918/116/19.
Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).
У визначенні підстав для зменшення розміру неустойки суд виходить з наступного.
Так, положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.
Добросовісність є не тільки однією з основоположних засад цивільного законодавства, а також імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість.
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20.
Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 26.08.2021 у справі №911/378/17 (911/2223/20
З огляду на судову практику, у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання (правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18).
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 викладено узагальнюючий висновок щодо визначення підстав для зменшення розміру неустойки, нарахованої за порушення зобов`язання, відповідно до якого і чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.
Об`єктивно оцінивши даний випадок, суд приймає до уваги всі обставини неналежного виконання відповідачем зобов`язання за Договором, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки. При цьому судом враховано, що:
- неустойка, в даному випадку пеня та штраф, є лише санкцією за невиконання зобов`язання в строк, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані;
- позивачем не надано доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем строків поставки товару за Договором або погіршення матеріального стану Підприємства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору;
- ТОВ "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" є підприємством оборонного комплексу та відповідно до наказу Міністерства оборони України від 22.01.2025 № 1/дск визнано критично важливим для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період, про що свідчить наданий відповідачем до відзиву лист Міністерства оборони України від 05.02.2025 №220/1984, здійснює свою діяльність (забезпечують робочі місця, сплачують податки) у вкрай несприятливих умовах (повітряні тривоги, відключення світла, прильоти тощо).
Також судом враховано, що укладаючи Договір 10.12.2024, після введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, відповідач, як суб`єкт господарювання, мав об`єктивну можливість передбачити всі ризики здійснення господарської діяльності у відповідних умовах та забезпечити належну організацію виконання договірних зобов`язань.
До того ж у пункті 10.1 Договору прямо зазначено, що сторони свідомо укладають договір, який буде виконуватися протягом строку дії воєнного стану, який не буде вважатися сторонами форс-мажорними обставинами у розумінні цього розділу договору.
У спірних правовідносинах обидві сторони є суб`єктами сектору безпеки і оборони, діяльність яких безпосередньо спрямована на забезпечення обороноздатності держави. Позивач, як державний замовник у сфері оборонних закупівель, здійснює свою діяльність виключно в інтересах держави та суспільства, забезпечуючи потреби Збройних Сил України та інших військових формувань у товарах оборонного призначення, при тому що кінцева мета здійснення діяльності відповідача полягає в отриманні прибутку.
Отже, отримання відповідачем відповідного статусу є наслідком його участі у виконанні державних оборонних замовлень, що, у свою чергу, передбачає підвищений рівень відповідальності за належне та своєчасне виконання договірних зобов`язань, оскільки результати його діяльності безпосередньо впливають на забезпечення потреб Збройних Сил України та обороноздатність держави.
Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права та з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, з огляду на функцію, що виконує неустойка, яка водночас не є каральною санкцією, та необхідність у дотриманні розумного балансу інтересів сторін спору під час вирішення питання щодо застосування до боржника цивільної відповідальності у вигляді стягнення неустойки, враховуючи те, що сторони є стратегічними підприємствами, які забезпечують потреби Збройних Сил України та обороноздатність держави, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру неустойки (пені та штрафу) на 50%, що з урахуванням обставин справи, є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника та узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення.
Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 958.104,00 грн та пені в сумі 1.076.726,00 грн, в іншій частині штрафу та пені суд відмовляє.
Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у справі.
Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до статті ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Таким чином, витрати зі сплати судового збору в розмірі 48.835,92 грн покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКИЙ ЗАВОД ЗАСОБІВ ІНДИВІДУАЛЬНОГО ЗАХИСТУ" (Україна, 61038, Харківська обл., м. Харків, вул. Камишева Івана, буд. 7, код ЄДРПОУ 39243307) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "АГЕНЦІЯ ОБОРОННИХ ЗАКУПІВЕЛЬ" (Україна, 04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, код ЄДРПОУ 44725823) штрафні санкції в розмірі 2.034.830,00 грн, з них пеню в розмірі 1.076.726,00 грн та штраф у сумі 958.104,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 48.835,92 грн.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
4. В решті позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови с 
Повне рішення складено "14" вересня 2026 р. 

Суддя | | Н.С. Добреля