ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/41361/24
адміністративне провадження № К/990/7624/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Ханової Р.Ф., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року (суддя Кушнова А.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року (головуючий суддя Кобаль М.І., судді: Бужак Н.П., Оксененко О.М.) у справі №320/41361/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» (далі - позивач, ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ») звернулось з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, ЦМУ ДПС по роботі з ВПП) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року про нарахування ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 4 281 347,25 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач не порушував вимог положень пункту 1 та пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» (далі - Закон №265-95/ВР), що підтверджується відомостями фіскальних чеків програмних реєстраторів розрахункових операцій (надалі - ПРРО) позивача. Позивач наголошує на необґрунтованості та помилковості доводів контролюючого органу щодо встановлення ним фактів проведення розрахункових операцій не на повну суму вартості проданих товарів. Вказує, зокрема, що висновки про проведення ним розрахункових операцій не на повну вартість товарів спростовуються фіскальними чеками ПРРО, на які контролюючий орган посилається в акті фактичної перевірки.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 30 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року позов задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року. Вирішив питання судових витрат. 
Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили такі обставини. 
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 28 жовтня 2020 року ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» перебуває на обліку як платник податків в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення.
На підставі наказу заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області №149-ПП від 12 січня 2024 року «Про проведення фактичної перевірки», посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області проведено фактичну перевірку позивача за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: вул. Зелена, 147, м. Львів, щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору.
Зазначена вище фактична перевірка проводилась ГУ ДПС у Львівській області у період з 12 по 19 січня 2024 року.
19 січня 2024 року ГУ ДПС у Львівській області складений акт фактичної перевірки №2350/13/01/РРО/43890029. В акті перевірки наведено висновки про порушення вимог п. 1 та п.2 ст. 3 Закон №265-95/ВР, яке полягає у проведенні розрахункових операцій через фіскальний РРО/ПРРО з подальшою видачею фіскальних чеків не на повну суму вартості товару.
Такі висновки акту перевірки ґрунтуються на відомостях: фіскального чека (ПРРО №4000144786 від 25 листопада 2023 року за №CIsVPjCQJXA) та інформації з СОД РРО, що призначена для збору, зберігання, використання даних реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених реєстраторами розрахункових операцій та програмними реєстраторами розрахункових операцій), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.
Так, на підставі відомостей фіскальних чеків, наявних в базі даних ДПС, контролюючий орган в акті перевірки вказує про продаж позивачем товарів за ціною, яка умисно зменшена за рахунок вдаваних послуг, а саме продажу комплектів електронних примірників аудіокниг.
01 лютого 2024 року позивач надав ГУ ДПС у Львівській області заперечення до Акту фактичної перевірки, в яких зазначив про помилковість висновків акту, з огляду на проведення ним маркетингової акції під умовною назвою «Комплект аудіо книг», реалізації товарів за акційними цінами, визначеними наказом №121023006 від 12 жовтня 2023 року «Про проведення рекламної (маркетингової) акції» під умовною назвою «Комплект аудіо книг». Зауважував, що в ході проведення перевірки контролюючий орган не встановлював обставини продажу товарів за акційними цінами та не витребував інформацію про проведення ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» маркетингової акції під умовною назвою «Комплект аудіо книг», а також вказував на завершення дії акції на момент проведення фактичної перевірки, яка проводилась з 12 по 19 січня 2024 року, та припинення розміщення інформації про умови проведення її проведення в торговому залі об`єкту торгівлі. Крім того, до заперечень позивач додав копію наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року «Про проведення рекламної (маркетингової) акції» під умовною назвою «Комплект аудіо книг» з додатками.
Листом №3573/6/13-01-07-09 від 13 лютого 2024 року третя особа повідомила позивача про залишення висновків акту перевірки без змін.
На підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року, яким нарахувало позивачеві штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 4 281 347,25 грн за порушення вимог положень п. 1 та п. 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
В розрахунку до податкового повідомлення-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року відповідач визначив, що нарахований цим рішенням штраф в розмірі 4 281 347,25 грн складається із 150% вартості проданих з порушенням товарів (робіт, послуг) (2 854 231,50 грн * 150%).
07 березня 2024 року позивач звернувся до Державної податкової служби України зі скаргою про перегляд та скасування податкового повідомлення-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року.
Рішенням №13466/6/99-00-06-03-01-06 від 09 травня 2024 року Державна податкова служба України залишила скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року - без змін.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що розрахункові операції, проведені позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, а фіскальні чеки містять дані про усі придбані покупцями товари на суму їх вартості з урахуванням акції, тому у відповідача були відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР. Натомість відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність висновків, зафіксованих в Акті та покладених в основу прийняття спірного рішення.
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Позивач у касаційній скарзі зазначив підставою касаційного оскарження пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
В касаційній скарзі контролюючий орган зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 1 і 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у подібних правовідносинах, а саме висновку в частині відображення суб`єктом господарювання повної вартості товарів у фіскальних документах при проведенні маркетингової акції. 
За змістом касаційної скарги скаржник вказує, що в ході проведення фактичної перевірки встановлено порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яке полягало у проведенні розрахункових операцій не на повну вартість товарів. Зокрема, відповідач пояснив, що продавцем пропонувався товар до продажу за ціною зазначеною у ціннику. Однак, в ході фіскалізації його продажу розрахункову операцію не на повну суму вартості товарів, а саме: вартість товару зменшено на суму вартості послуги «Надання доступу до комплектів електронних примірників аудіо книг». Загальна сума покупки у фіскальному чеку відповідає ціні товару, зазначеній у ціннику. 
Серед іншого, податковий орган зазначає про те, що при аналізі фіскальних документів, які позивач надсилає контролюючому органу встановлено, що фактично ціна акційного товару не відрізняється від ціни зазначеній у цінниках, які виставлено на вітринах магазинів позивача. Тобто, при придбанні одночасно акційного товару та комплекту аудіо книг одним чеком, у фіскальному чеку ціна акційного товару зменшується на вартість придбаного «комплекту аудіо книг», але загальна вартість по чеку повністю відповідає вартості товару, яка зазначена у ціннику на товар без комплекту примірників аудіо книг. На переконання відповідача, таку пропозицію не можна вважати знижкою, оскільки покупець жодним чином не отримував можливості зменшення вартості покупки по загальній сумі зазначеній у фіскальному чеку. 
Верховний Суд ухвалою від 26 лютого 2026 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі №320/41361/24. 
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін як законні та обґрунтовані.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Згідно з висновком, викладеним в акті фактичної перевірки, Товариством у своїй діяльності допущено порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
За приписами вказаних положень Закону, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, а також в обов`язковому порядку надавати особі, яка отримує товар (послугу) розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.
Невиконання вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачає відповідальність у вигляді фінансових санкцій. Зокрема, відповідно до пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
- 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
- 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.
При цьому, відповідальність суб`єкта господарювання за порушення вимог Закону №265/95-ВР наступає у разі, якщо фактичною перевіркою встановлено, що розрахункові операції на повну суму не проведено через РРО, або розрахунковий документ (фіскальний чек) створено лише на частину проданих товарів (не повну суму проведеної операції) та/або його не надано покупцю товару.
У цій справі позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених пунктами 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Висновки акта фактичної перевірки №2350/13/01/РРО/ 43890029 від 19 січня 2024 року щодо проведення позивачем розрахункових операцій не на повну суму покупки були зроблені контролюючим органом на підставі відомостей фіскальних чеків ПРРО позивача, які містяться в інформаційній базі СОД РРО.
Досліджуючи акт фактичної перевірки на предмет обґрунтованості висновків про встановлені порушення та розрахунку вартості проданих з порушеннями товарі, суди встановили, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено контрольну розрахункову операцію, за наслідком здійснення якої позивач видав розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну вартість товарів.
Також суди встановили, що з акту фактичної перевірки встановлено, що третьою особою здійснювалась перевірка суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків, з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції, згідно Х-звітів залишку коштів, однак не виявлено жодних надлишків/нестачі (розбіжностей) між сумами грошових коштів визначених у розрахункових документах та залишками готівкових коштів у касі магазину.
Відомостей про здійснення в ході проведення даної фактичної перевірки хронометражу господарських операцій позивача чи його об`єкту торгівлі в акті перевірки не наведено.
Актом перевірки не встановлено фактів отримання позивачем від покупців грошових коштів у кількості більшій ніж зазначено в розрахункових документах (фіскальних чеках ПРРО).
Суди також відзначили, що зазначений в акті перевірки та доданий до матеріалів справи фіскальний чек ПРРО №4000144786 від 25 листопада 2023 року за №CIsVPjCQJXA містить відомості про узгоджену сторонами ціну укладеного публічного договору, найменування товару, вартість кожної одиниці товару окремо, дату укладення договору, суму сплачених покупцем та отриманих позивачем грошових коштів, а також спосіб проведення розрахунків (готівка).
Суди також врахували, що товари, що реалізуються Товариством не підпадають під державне регулювання цін, тож ціни на такі товари є вільними, встановлюються суб`єктом господарювання самостійно за згодою сторін, у тому числі з можливістю зменшення ціни товару під час його продажу за рахунок знижок покупцям. Наведені обставини діяльності Товариства відповідають положенням статей 627, 632, 633, 638, 642, 699 Цивільного кодексу України та статей 1, 3, 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення». Вказані обставини контролюючим органом не заперечувалися.
Отже, здійснюючи господарську діяльність, позивач не обмежений в праві зменшувати ціну товару під час його продажу надавати покупцям знижки.
Знижкою (знижувальним коефіцієнтом) є зменшення ціни товару виробником (постачальником) під час його продажу (реалізації), що установлено ч. 1 п. 6 ст. 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення».
Суди встановили також, що на підставі наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року «Про проведення рекламної (маркетингової) акції» під умовною назвою «Комплект аудіо книг» у спірному періоді позивач пропонував покупцям придбати у нього товари за акційними цінами.
Згідно з умовами Офіційних правил участі в рекламній Акції під умовною назвою «Комплект аудіокниг», додаток №1 до наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року, в період з 01 по 28 листопада 2023 року позивач надавав покупцям можливість придбати за акційною ціною будь-який товар з переліку, визначеного в Додатку №3 до наказу в разі одночасного придбання будь-якого з наявних в реалізації комплектів примірників аудіо книг, озвучених українською мовою одним фіскальним чеком (єдиним набором/комплектом). В разі одночасного придбання вказаних товарів (здійснення оплатити за одним фіскальним чеком), позивач сплачував повну вартість комплекту електронних примірників аудіо книг, озвучених українською мовою та акційну вартість (ціну) обраного товару.
Перелік та ціна комплектів електронних примірників аудіокниг озвучених українською мовою затверджені в додатку №2 до наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року.
Перелік та ціна товарів, що приймали участь в акції, затверджені в додатку №3 до наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року.
Затверджена в додатку №3 до наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року акційна ціна товарів, що реалізовувались позивачем за умовами Акції, є нижчою від звичайної ціни цих товарів, встановлювалась позивачем тимчасово, на період з 01 по 28 листопада 2024 року, а тому відповідає визначенню «знижка», що регламентуються ч. 1 п. 6 ст. 1 Закону України «Про ціни і ціноутворення» та п. 8 ст. 1 Закону України «Про рекламу».
Порядок інформування споживачів про проведення акції затверджено додатком №4 до наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року. Зокрема, п. 1.5 додатку №4 до цього наказу, з метою інформування споживачів про ціну, умови та правила придбання товарів за умовами Акції, затверджено зразок цінників, які містять відомості про звичайну ціну акційних товарів, акційну ціну товарів в разі придбання їх одночасно з комплектом електронних примірників аудіокниг, а також акційну ціну таких комплектів.
Факт проведення позивачем акції під умовною назвою «Комплект аудіо книг» не заперечувався в ході розгляду справи, ані відповідачем, ані третьою особою.
В ході розгляду даної справи, відповідачем та третьою особою не спростовано, що фіскальні чеки ПРРО позивача, які досліджувалися в ході проведення фактичної перевірки й відображені в інформаційній базі СОД РРО, були видані позивачем за наслідком здійснення товарів за умовами акції.
Судами також оцінено і звіти про результати проведення акції на підставі наказу №121023006 від 12 жовтня 2023 року, в результаті чого зроблено висновки про те, що за наслідком проведення акції обсяг продажу товарів на акційних умовах збільшився. 
Також судами встановлено, що під час проведення фактичної перевірки, контролюючим органом не досліджувались обставини, які вплинули на формування позивачем й узгодження з покупцями вартості реалізованих товарів. При зверненні до позивача з письмовим запитом про надання документів ГУ ДПС у Львівській області від позивача вимагались лише: реєстраційні посвідчення на РРО/ПРРО зареєстровані на вищезгаданій господарській одиниці; довідки про опломбування РРО; книги обліку розрахункових операцій (у разі наявності) створені у паперовій формі фіскальні звітні чеки РРО; контрольні стрічки; документи, що підтверджують право користування господарською одиницею; накази на прийняття на роботу працівників; прибуткові документи на товар, що знаходиться в реалізації (накладні, ТТН, акти прийому-передачі, тощо); результати проведеної останньої інвентаризації.
Доданими до матеріалів справи запереченнями до акту перевірки підтверджується, що користуючись правом, встановленим положеннями п. 86.7 ст. 86 ПК України, позивач надав до контролюючого органу заперечення щодо висновків акту перевірки, повідомив про здійснення реалізації товарів за акційними цінами та надав докази проведення акції. Тобто, надано належні докази проведення господарської діяльності, відповідно до норм чинного законодавства.
Суди здійснили висновок, що фіскальний чек ПРРО №4000144786 від 25 листопада 2023 року за №CIsVPjCQJXA містить відомості про узгоджену сторонами ціну укладеного публічного договору, найменування товару, вартість кожної одиниці товару окремо, дату укладення договору, суму сплачених покупцем та отриманих позивачем грошових коштів, а також спосіб проведення розрахунків (готівка).
Контролюючим органом всупереч вимог процесуального закону (частина друга статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України) не доведено належними та допустимими доказами правомірності висновків, зафіксованих в акті перевірки та покладених в основу прийнятого спірного податкового повідомлення - рішення. Відповідачем не надано доказів на підтвердження наведених в акті обставин та висновків, зокрема, що Товариством через РРО проведено операцію на не повну суму вартості проданих товарів, чи що фіскальний чек сформовано не на всю суму коштів, які було отримано від покупця за придбаний товар. Матеріали справи не містять жодних доказів, зокрема цінників, пояснень покупців, зафіксованої належним чином податкової інформації, про яку йдеться в акті та на яку посилається контролюючий орган. Також відповідачем не досліджувалось та не приймалось до уваги особливості здійснення Товариством роздрібної торгівлі товарами з урахуванням акційних пропозицій.
Не заслуговують на увагу і доводи відповідача про неотримання покупцями знижки, оскільки за умовами акції споживач отримав й оплатив не один, а два і більше товарів, а тому загальна вартість сплачених покупцем коштів включає вартість всіх отриманих товарів, з урахуванням отриманої знижки. 
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність з боку позивача порушень вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, як наслідок, відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до статті 17 Закону №265/95-ВР. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, скасувавши спірне податкове повідомлення-рішення №191/ж10/31-00-07-05-01-24 від 20 лютого 2024 року про нарахування ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4 281 347,25 грн. 
Суд касаційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що згідно акту перевірки, порушення, на яких наполягає контролюючий орган, були виявлені за фіскальним чеком ПРРО №4000144786 від 25 листопада 2023 року за №CIsVPjCQJXA на суму покупки 37 998,90 грн.
При цьому згідно акту перевірки, контролюючий орган на підставі аналізу наявної інформації дійшов висновку про допущення позивачем аналогічних порушень на загальну суму вартості проданих з порушенням товарів 2 854 231,50 грн.
Однак, матеріали справи не мітять жодного переліку проданих позивачем товарів з порушенням, як і відсутня інформація з ІС СОД РРО на яку посилається контролюючий орган, зокрема в акті перевірки. Тобто, взагалі є незрозумілим на підставі чого базуються висновки контролюючого органу про продані позивачем товари з порушенням на загальну суму 2 854 231,50 грн та якими доказами такі висновки підтверджені.
Отже, з врахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про непідтвержненість обставин, якими контролюючий орган обґрунтовував наявність з боку позивача порушень вимог пунктів 1 та 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, що свідчить про протиправність застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.
Верховний Суд вважає за необхідне зазначити і про те, що за змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження вказано пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Ухвалою від 26 лютого 2026 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження, зокрема, на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, тобто у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Після відкриття касаційного провадження за скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, встановлено, що Верховний Суд вже висловлювався з цього питання. Зокрема, Верховний Суд у постановах від 04 вересня 2025 року у справі №320/15624/24, від 30 вересня 2025 року у справі №320/41356/24, від 12 березня 2026 року у справі №320/41353/24 вже зробив висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах. Зокрема, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. У цих справах дослідженню судами підлягало питання застосування пунктів 1 і 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме висновку в частині відображення суб`єктом господарювання повної вартості товарів у фіскальних документах при проведенні маркетингової акції. В означених справах досліджувалось правомірність проведення рекламної (маркетингової) акції згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФТД-РИТЕЙЛ» від 12 жовтня 2023 року № 121023006, де встановлено, що за умовами цієї акції Товариство надавало покупцям можливість придбати товари за акційною ціною при одночасному придбанні комплекту електронних примірників аудіокниг озвучених українською мовою. У разі виявлення покупцем бажання придбати товари за умовами акції, ціна на акційний товар становила роздрібну вартість цього товару за вирахуванням вартості обраного учасником акції комплекту електронних примірників аудіокниг, а тому кінцева вартість придбаних товарів була нижчою від ціни, заявленої на ціннику на момент проведення перевірки. Верховний Суд у зазначених справах погодився з висновком судів першої та апеляційної про непідтвержненість обставин, якими контролюючий орган обґрунтовував наявність з боку позивача порушень вимог пунктів 1 і 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що свідчить про протиправність застосування до Товариства штрафних (фінансових) санкцій. 
Тому, у розрізі підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій по пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідач не обґрунтував, в чому полягає незрозумілість пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», як в частині відображення суб`єктом господарювання вартості товарів у фіскальних документах при проведені маркетингової акції, так і у взаємозв`язку з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про рекламу».
Щодо витрат на професійну правничу допомогу
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відшкодувати витрати, пов`язані з касаційним переглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5351,00 грн представник позивача надав до матеріалів справи копії таких документів:
- платіжної інструкції від 02 березня 2026 року №157271 на перерахування коштів за надання правової допомоги в сумі 5351,00 грн;
- договору про надання правничої (правової) допомоги №ФТД-290/13-05/24 від 13 травня 2024 року;
- додаткової угоди №3 від 27 лютого 2026 року до договору про надання правничої (правової) допомоги №ФТД-290/13-05/24 від 13 травня 2024 року.
Також позивачем надано суду детальний опис робіт (надання послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги №№ФТД-290/13-05/24 від 13 травня 2024 року та додаткової угоди №3 від 27 лютого 2026 року.
Відповідно до вказаного детального опису робіт (надання послуг) були надані такі послуги з ведення справи у суді касаційної інстанції (6 годин):
- здійснено правовий аналіз поданих ЦМУ ДПС касаційної скарги на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі №320/41361/24. 
- складено та подано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вiдзив на касаційну скаргу ЦМУ ДПС.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того Суд враховує підходи, продемонстровані Великою Палатою Верховного Суду. Так, зокрема, у пункті 21 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 911/3386/17, від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18).
Перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням положень наведених норм, усталеної судової практики суду касаційної інстанції та фактичних обставин справи, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності до предмета спору й розумності розміру витрат, а також врахувавши принципи співмірності та розумності судових витрат, фактичний обсяг та якість виконаної адвокатом роботи на стадії касаційного перегляду Верховний Суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є розумно обґрунтованим та підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, яке він поніс у зв`язку із касаційним переглядом цієї справи.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що обґрунтування касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, і зводиться виключно до незгоди з оцінкою, наданою судами повно і всебічно встановленим обставинам справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено.
В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про їх невідповідність нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Згідно із статтею 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2026 року у справі №320/41361/24 залишити без змін.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД-РИТЕЙЛ" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1; код ЄДРПОУ 43890029) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул.Кошиця, 3; код ЄДРПОУ 44082145) судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді касаційної інстанції, в розмірі 5351,00 грн (п`ять тисяч триста п`ятдесят одна гривня) 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | В.П. Юрченко І.А. Васильєва   Р.Ф. Ханова