Справа № 635/2752/26 
Провадження № 2/635/4931/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Загайко Г.Я.,
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»,
представник позивача Усенко Михайло Ігорович,
відповідач ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розг ляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року у розмірі 28 452,20 гривень. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 11573-05/2023, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 . 
Однак, відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
19 жовтня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 19102023, за яким позивач отримав право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №11573-05/2023 від 19 травня 2023 року.
Станом на 12 березня 2026 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 28452,20 гривень, з яких:
- заборгованість за тілом кредиту – 7000,00 гривень;
- заборгованість за процентами – 21452,20 гривень.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не надала, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не зверталася.

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2026 року, клопотання представника позивача Усенка М.І. про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію.
06 липня 2026 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 09 червня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла витребувана інформація.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Усенко М.І. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, яка не повідомила про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що 19 травня 2023 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 11573-05/2023, відповідно до умов якого товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 7000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 19 травня 2023 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 12 травня 2024 року (1.2 договору).
Договір про надання фінансового кредиту № 11573-05/2023 підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора W0426. 
Відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору № 11573-05/2023, процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредитування , вказаного в п.1.2 цього договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти кожні 20 днів. (п.1.5 договору) 
Відповідно до п.1.6 кредитного договору № 11573-05/2023, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-75хх-хххх-8684, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Заявка-анкета клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «Аванс Кредит», яка підписана відповідачем 19 травня 2023 року електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора W0426, містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_2 , зокрема дату його народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дані щодо видачі паспорта, адресу проживання, адресу електронної пошти, номер мобільного телефону НОМЕР_2 та номер картки отримувача № НОМЕР_3 хх-хххх-8684.
Згідно додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року, між сторонами погоджено графік платежів. 
Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем 19 травня 2023 року електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора W0426, містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит , а саме сума кредиту –
7000,00 гривень; строк кредитування – 360 днів; мету отримання кредиту – на придбання товарів (робіт, послуг); спосіб та строк надання кредиту – безготівковим шляхом (кредитні кошти надаються шляхом переказу на банківську картку споживача) протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту; процентну ставку, відсотків річних – 1,99% в день, що становить 726,35% річних; загальні витрати за кредитом – 50148,00 гривень.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Аванс Кредит» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), з яким укладений договір № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року ідентифікований товариством. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором «0426», час відправки ідентифікатора позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 19.05.2023 о 10:06:00. 
Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250630125533 від 30.06.2025, згідно з договором на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.05.2023 о 10:10:17 на суму 7000,00 гривень, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 239791605.
Відповідно до відповіді АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-260617/107085-БТ від 19.06.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ); клієнт ОСОБА_1 верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 03.12.2021; по рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) було зарахування коштів на суму 7000,00 гривень 19.05.2023. 
19 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (фактор) та ТОВ «Аванс Кредит» (клієнт) укладено договір факторингу № 19102023, у відповідності до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна договору) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).
19 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та ТОВ «Аванс Кредит» було підписано акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру боржників від 19 жовтня 2023 року до договору факторингу № 19102023.
Згідно платіжної інструкції № 73067 від 19 жовтня 2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» здійснено оплату ТОВ «Аванс Кредит» згідно договору факторингу № 19102023.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19102023 від 19 жовтня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року. 
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року, складеним ТОВ «Аванс Кредит», станом на 19 жовтня 2023 року загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 28452,20 гривень, яка складається з: 
- 7000,00 гривень заборгованості за тілом кредиту;
- 21452,20 гривень заборгованості за процентами.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1 статті 1055 ЦК України).
Як передбачено статтею 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно із пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Договір про надання фінансового кредиту № 11573-05/2023 був підписаний відповідачем 19 травня 2023 року шляхом введення отриманого від позичальника одноразового ідентифікатора W0426, про що свідчить пункт 8 договору – реквізити та підписи сторін.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «Аванс Кредит» підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), з яким укладений договір № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року ідентифікований товариством. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором «0426», час відправки ідентифікатора позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 19.05.2023 о 10:06:00. 
Тому судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 19 травня 2023 року укладено кредитний договір № 11573-05/2023 у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. 
Отже, кредитний договір був укладений в електронній формі. 
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів від ТОВ «Аванс Кредит» у розмірі 7000,00 гривень підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3466_250630125533 від 30.06.2025, відповідно до якого згідно з договором на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022, укладеним між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 19.05.2023 о 10:10:17 на суму 7000,00 гривень, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 239791605.
Крім того, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується витребуваною в АТ КБ «Приватбанк» інформацією, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ); клієнт ОСОБА_1 верифікований шляхом підписання Анкети-заяви по ідентифікації клієнта від 03.12.2021; по рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) було зарахування коштів на суму 7000,00 гривень 19.05.2023.
Відповідач ОСОБА_1 жодним чином не спростував факт укладення кредитного договору № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року з ТОВ «Аванс Кредит» та надходження коштів на його банківський рахунок. 
Отже, ТОВ «Аванс Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року та надало відповідачу грошові кошти в сумі 7000,00 гривень. 
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року встановлений строк кредитування 360 днів; процентна ставка в день - 1,99%; період сплати процентів – кожні 20 днів. Тобто умовами договору сторонами погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами та графік платежів. 
Як слідує зі змісту розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11573-05/2023 відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, не здійснював оплату на погашення заборгованості, чим порушив умови кредитного договору.
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
Факт правонаступництва за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право кредитора за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. 
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 , взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів та процентів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд висновує про задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми заборгованості за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року у розмірі 28452,20 гривень, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 7000,00 гривень; сума заборгованості за процентами – 21452,20 гривень. 

Щодо витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги 

Представник позивача надав до суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М.І., Акт № 1099 наданих послуг правничої допомоги від 09 березня 2026 року по боржнику ОСОБА_1 , відповідно до якого вартість наданих послуг складає фіксовану суму 8000,00 гривень, з яких відповідно до детального опису наданих послуг до акту № 1099 за договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження правової позиції клієнта у справі; складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта; подання заяви до суду від імені клієнта. 
За результатами оцінки доводів сторін та наданих доказів щодо компенсації витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого висновку.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).
Частинами 1 та 2 статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).
У частині 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У частинах 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У частині 3 статті 12 та частині 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини 3 статті 141ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Як зазначено у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що 01 липня 2025 року між адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката, керуючого партнера Усенка М.І. та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладений договір про надання правничої допомоги № 0107. 
До суду надано акт № 1099 наданих послуг від 09 березня 2026 року, в якому зазначено фіксовану суму послуг з надання правничої допомоги. Загальна вартість наданих послуг за вказаним актом складає 8000,00 гривень. 
Згідно з детальним описом наданих послуг до акту № 1099 за договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року зазначено які юридичні послуги були надані клієнту, а саме: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором; ознайомлення з матеріалами кредитної справи; погодження правової позиції клієнта у справі; складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта; подання заяви до суду від імені клієнта.
Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на користь позивача у розмірі 8000,00 гривень. Так, спираючись на обсяг та складність даної справи, достатність судової практики щодо спірних правовідносин, суд вважає, що надання/виконання послуг/робіт по даній справі не вимагало від адвоката істотних витрат часу, значної юридичної та технічної роботи. Для адвоката, який за своїм статусом має достатню правову кваліфікацію, цей спір є спором незначної складності.
Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, є малозначною у розумінні статті 19 ЦПК України. Спір у цій справі відноситься до категорії спорів, що виникають при неналежному виконанні стороною умов договору, судова практика у спорах такого характеру є сталою. Матеріали справи не містять великої кількості доказів (з якими необхідно було ознайомитися та які необхідно було підготувати), а нормативне обґрунтування, що зазначене у позові, є типовим для спірних правовідносин. 
Отже, зважаючи на обсяг фактично наданих/виконаних адвокатом послуг/робіт та рівень складності цієї справи, заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу 8000,00 гривень не є обґрунтованим та не відповідає критерію розумності розміру таких витрат.
Витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень є співмірними із складністю справи, наданими послугами у суді, а розмір таких витрат відповідає критеріям реальності та розумності, що свідчить про необхідність часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат у відповідному розмірі.
Отже, враховуючи наведене та положення статті 141 ЦПК України, суд висновує про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За наведених обставин, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень. 

Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору

Згідно з платіжною інструкцією (безготівковий переказ в національній валюті) № 17266 від 17 березня 2026 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 гривень. 
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 11573-05/2023 від 19 травня 2023 року в загальному розмірі 28452 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 20 (двадцять) копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок; заборгованості за процентами – 21452 (двадцять одна тисяча чотириста п`ятдесят дві) гривні 20 (двадцять) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79029, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок № 1, корпус № 28, 4-й поверх.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Бобко