Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/33840/25	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 р.	Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,  	

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, 

в с т а н о в и в:

ТОВ "Коллект Центр" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи його тим, що відповідно до договору позики №2828715 від 27.07.2021, укладеного між ТОВ “Маніфою” та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит в розмірі 12000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності і зобов`язався його повернути, сплатити проценти, згідно умов договору, його додатків. Строк позики до 26.08.2021 (30 днів). 29.12.2021 між ТОВ “Маніфою” та ТОВ “Вердикт Капітал” укладено договір факторингу №29/12-2021, право вимоги за договором позики №2828715 від 27.07.2021 перейшло до ТОВ “Вердикт Капітал”, яке відступило право вимоги за договором ТОВ "Коллект Центр" на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023. Відповідач зобов`язання за договором належно не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 44012,40 грн, з яких 12000,00 грн - заборгованість за тілом, 32012,40 грн - заборгованість за процентами, яку просить стягнути з ОСОБА_1 . 
Ухвалою суду від 25.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі №127/33840/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, якою було визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. 
Копія ухвали суду від 25.11.2025 направлена позивачу ТОВ "Коллект Центр" та відповідачу ОСОБА_1 . Відповідач поштове відправлення не отримав, конверт із вмістом повернуто до суду.
Відповідачем відзиву, а також будь-яких заяв та клопотань не подано.
Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 27.07.2021 між ТОВ “Маніфою” та ОСОБА_1 укладено договір позики №2828715, що підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за яким відповідач отримав позику в розмірі 12000,00 грн, строком до 26.08.2021 (30 днів). Відповідно до п. 3.1.1. договору проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно. 
У межах строку позики проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до п. 3 додатку №1 до договору. (п. 3.1.2)
Базова процентна ставка за позикою – фіксована: 1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. (п. 2.4.4.)
П. 8.1 договору встановлено, що усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноруч підписані документи в паперовій формі та породжують права та обовязки для сторін.
Умови договору можуть бути змінені/доповнені лише за згодою сторін шляхом укладення відповідної додаткової угоди (п. 8.7)
Розрахунок за договором позики №2828715 та паспорт позики підписано сторонами електронними підписами.
До позовної заяви додано Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ “Маніфою”.
29.12.2021 між ТОВ “Вердикт Капітал” та ТОВ "Маніфою" укладено договір про відступлення прав вимоги №29/12-2021, право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ “Маніфою”, перейшло до ТОВ “Вердикт Капітал”, в тому числі щодо боржника  ОСОБА_1 за договором позики №2828715 від 27.07.2021. Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги від №29/12-2021 від 29.12.2021, копією реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від №29/12-2021 від 29.12.2021, витягом з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги від №29/12-2021 від 29.12.2021, актом приймання -передавання реєстру боржників від 29.12.2021, копією платіжного доручення №316500005 від 29.12.2021.
10.01.2023 між ТОВ “Вердикт Капітал” та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ “Вердикт Капітал”, перейшло до ТОВ "Коллект Центр", в тому числі щодо боржника  ОСОБА_1 за договором позики №2828715 від 27.07.2021. Зазначене підтверджується копією договору про відступлення прав вимоги від 10-01/2023 від 10.01.2023, копією додаткової угоди № 10 від 04.02.2025 до договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, копією акту зарахування зустрічних позовних вимог від 28.02.2023, копією акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023 до договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023
Договіри факторингу не визнані недійсними (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договори є дійсними і враховуються судом.
Відповідно до розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 за договором №2828715 від 27.07.2021, що здійснений кредитором ТОВ «Коллект Центр», заборгованість складає 44012,40 грн, з яких 12000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32012,40 грн - заборгованість за процентами.
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором №2828715 від 27.07.2021, не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість: за тілом кредиту - 12000,00 грн, за відсотками – 32012,40 грн.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (позика).
Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (за винятком розміру заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, позики, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання позики, тому права позивача підлягають захисту.
01.07.2024 між ТОВ “Коллект Центр” та Адвокатським об`єднанням “Лігал Ассістанс” укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024. 
До матеріалів справи додано копію прайс-листа АО “Лігал Ассістанс”, затвердженого рішенням загальних зборів №01-11/2023 від 01.11.2023.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги від 01.09.2025 №1198 загальна вартість наданої АО “Лігал Ассістанс” правової допомоги для ТОВ “Коллект Центр” по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 16000,00 грн. Аналогічний зміст має витяг з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025. 
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 137 ч.ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, яка розглядається, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 1054, 639, 629, 628, 526, 527, 530, 514, 207 ЦК України,
Законом України «Про електронну комерцію»,
Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»,
ст.ст. 13, 89, 133, 137, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором позики №2828715 від 27.07.2021 в розмірі 44012 (сорок чотири тисячі дванадцять) грн 40 к., з яких 12000,00 грн - заборгованість за тілом позики, 32012,40 грн - заборгованість за процентами;
а також стягнути 2422,40 грн судового збору і 3500,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", ЄДРПОУ 44276926, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Повне рішення виготовлено 20.07.2026.

Суддя       О.О. Венгрин