Справа № 344/15101/26 
Провадження № 3/344/3492/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП суду не відомий за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
В С Т А Н О В И В: 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 728667 водій ОСОБА_1 18.07.2026 року о 09 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Гетьмана Мазепи, 164/5 у місті Івано-Франківськ, здійснив з`їзд з місця дорожньо-транспортної пригоди до якої він був причетний, чим порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому судом роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, щодо можливості отримання кваліфікованої правової допомоги від такого права відмовився та вказав, що самостійно братиме участь у судовому засіданні. ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо обставин які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення заперечив. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась біля будинку, де він проживає. На момент вчинення іншим водієм наїзду на його припаркований транспортний засіб він не перебував у автомобілі та не керував таким, а знаходився вдома, тому не покидав місце дорожньо-транспортної пригоди. Пошкодження власного транспортного засобу він помітив не одразу, а тільки після з`їзду із вулиці Гетьмана Мазепи, 164/5 у місті Івано-Франківськ. Після чого одразу зробив запити на відео із камер зовнішнього відеоспостереження на в`їзд у ЖК та повідомив працівників про факт дорожньо-транспортної пригоди. Просив суд взяти до уваги надані пояснення та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків. 
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ст.122-4 КУпАП, передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.
Згідно п. 2.10а Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками поліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Так, при встановленні в діях ОСОБА_1 наявності вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід враховувати що об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Як встановлено у судовому засіданні з пояснень наданих ОСОБА_1 , останній не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився по місцю проживання та не залишав місце події, а про механічні пошкодження транспортного засобу за наслідками ДТП йому стало відомо після з`їзду із місця паркування такого. 
Отже, за результатом судового розгляду не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 покидав місце дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином даний факт свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу на залишення місця транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами. 
Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене та враховуючи положення ст.62 Конституції України, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події даного адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не стягується.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122-4, 247, 283, 284 КУпАП, суд - 
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події даного адміністративного правопорушення.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги. 
Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Тринчук