Справа № 201/7586/26
Провадження № 3/201/1570/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Покопцева Д.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичну особу-підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
За ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , будучи приватним підприємцем, перебуваючи на робочому місці в барі-ресторані, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , проводив розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми в період з 01.08.2024 по 29.12.2024р.р., чим порушив п.1, п.2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; окрім цього, проводив розрахункові операції з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів без зазначення коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД, чим порушено п. 11 ст. 3 вказаного Закону.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП, присутність особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП не є обов`язковою. Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП, з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як слідує з ч. 2 ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП передбачена за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Ст. 155-1 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Згідно ч.11 ст. 3 цього Закону, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Суду подана копія акту від 07.04.2026р. фактичної перевірки бару-ресторану, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , згідно п.2.2.20 якого встановлено проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми в період з 01.08.2024 по 29.12.2024р.р.
У п. 17 постанови Верховного Суду від 03.05.2018р у справі № 487/2854/17 зазначається, що Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.
Верховний суд роз`яснив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку 1) усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, 2) виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або 3) припиненням дії відповідної норми закону. Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі №804/401/17.
У справі, що розглядається, стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення в тому числі за проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми в період з 01.08.2024 по 29.12.2024р.р., і ці діяння на час виявлення – 07.04.2026р. - були припинені, тобто на час виявлення правопорушення, якщо воно було скоєне, не тривало. 
Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно з п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.
Отже, КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.
Приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.
Протокол про адміністративне правопорушення судом отримано 25.05.2026р., тобто після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності в частині проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми в період з 01.08.2024 по 29.12.2024р.р.
Також з матеріалів фактичної перевірки (зокрема, розділу 1.1 Акта перевірки № 1532/04/36/07/07/РРО/ НОМЕР_1 від 15.04.2026 року) вбачається, що у ФОП ОСОБА_1 дійсно оформлені трудові відносини з найманим працівником — ОСОБА_2 , який безпосередньо працює у закладі, при чому час працевлаштування не зазначений, але вказана заробітна плата. 
Водночас матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 особисто та безпосередньо здійснював розрахункові операції на момент виявлення порушення, виступаючи у ролі особи, яка проводить розрахунки. У протоколі його притягнуто до відповідальності саме як підприємця (суб`єкта господарювання), без належного обґрунтування та доведення його статусу як посадової особи в контексті вимог ст. 155-1 КУпАП. Притягнення ФОП до відповідальності як «посадової особи» за відсутності такого обґрунтування суперечить закону, оскільки підприємець здійснює діяльність на власний ризик і за загальним правилом не є посадовою особою у розумінні норм КУпАП.
Окрім цього, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі первинні докази, які б безпосередньо підтверджували факт вчинення правопорушення. Концепція «належного процесу» (справа ЄСПЛ «Adolf проти Австрії») вимагає, щоб докази вини особи були чіткими, переконливими та ґрунтувалися на первинних документах. Податковим органом до матеріалів справи не долучено копій фіскальних чеків (розрахункових документів), які б фіксували продаж товару без коду УКТ ЗЕД, роздруківок Z-звітів РРО за відповідний період, фото- чи відеоматеріалів фіксації правопорушення, або пояснень покупців.
Сам по собі Акт фактичної перевірки від 15.04.2026р. та Протокол про адміністративне правопорушення є лише документами, що відображають односторонню позицію контролюючого органу, та не можуть слугувати єдиними й беззаперечними доказами вини особи за відсутності підтверджуючих первинних документів.
Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин слід закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду судом справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за проведення розрахункових операцій без застосування реєстратора розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми в період з 01.08.2024 по 29.12.2024р.р., а в іншій частині – проведення розрахункових операцій з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів без зазначення коду товарної під категорії згідно УКТ ЗЕД – за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 155-1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 – закрити. 

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя:         Д.О. Покопцева