Справа № 0907/2-270/2011 
Провадження № 22-ц/4808/4/26 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Девляшевського В.А., Мальцевої Є.Є., 
за участю секретаря – Гудяк Х.М., 
учасники справи
позивач – Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником прав і обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Омега Фактор»
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2022 року, ухвалене судом у складі судді Пастернак І.А., 
у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником прав і обов`язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Омега Фактор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ТОВ ФК «Омега Фактор», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Омега Фактор», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ ФК «Омега Фактор» про визнання договорів поруки припиненими,

в с т а н о в и в:
У червня 2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позову зазначило, що згідно генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року Івано-Франківською обласною дирекцією «Райффайзен банк Аваль» надано ТОВ «Пластпайп» кредитні кошти на умовах визначених у кредитних договорах, укладених в рамках даної угоди з лімітом 12 000 000,00 грн із сплатою відсотків на умовах, визначених кредитними договорами №012/00-40-10-248 від 27.07.2006 року, №012/00-40-10-250 від 27.07.2006 року, №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року та кінцевим терміном повернення до 25.07.2011 року. 
Відповідно до п.6.1. кредитних договорів, позичальник зобов`язувався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків згідно графіка погашення.
Позичальником порушено п.6.1. кредитних договорів, а саме не виконано графік повернення основної суми кредиту та відсотків за користування ним і станом на 18.05.2009 рік за позичальником рахувалась прострочена заборгованість за відсотками та кредитом.
Також, за порушення п.п. 6.1. кредитних договорів нараховано пеню в розмірі 228 424.83 грн. 
Позивач зазначив, що заборгованість позичальника, по Генеральній кредитній угоді №31 від 26.07.2006 року станом на 18.05.2009 року становила: за кредитним договором №012/00-40-10-248 від 27.0 7.2006 року заборгованість по кредиту - 4 377 615,44 грн, заборгованість по відсотках - 347 046,98 грн, пеня - 166 873,00 грн; за кредитним договором №012/00-40-10-250 від 27.07.2006 року заборгованість по кредиту - 883 100,00 грн, заборгованість по відсотках-70 100,21 грн, пеня - 14 590,37 грн; за кредитним договором №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року: заборгованість по кредиту - 1 032 360,00 грн, заборгованість по відсотках - 92 061,10 грн, пеня - 46 961,46 грн. 
З метою забезпечення виконання вищезазначених зобов`язань укладено договори поруки: договір поруки №015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року з ОСОБА_2 , пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, в повному обсязі цих зобов`язань. 
04.09.2006 року з ОСОБА_2 укладено договір поруки №219-10/31-149, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди, в повному обсязі цих зобов`язань. 
16.05.2006 року з ОСОБА_3 укладено договір поруки № 015/20-0/79/6, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Кредитного договору № 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, в повному обсязі цих зобов`язань. 
04.09.2006 року з ОСОБА_3 укладено договір поруки №19-10/31-148, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди, в повному обсязі цих зобов`язань. 
16.05.2006 року з ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 015/20-0/79/8, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель бере на себе зобов`язання перед кредитором, відповідати в солідарному порядку за зобов`язаннями боржника - ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, в повному обсязі цих зобов`язань. 
04.09.2006 року з ОСОБА_1 укладено Договір поруки №19-10/31-150, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель бере на себе зобов`язання перед кредитором, відповідати в солідарному порядку за зобов`язаннями боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди, в повному обсязі цих зобов`язань. 
28.11.2007року з ОСОБА_5 укладено договір поруки №19-10/31-151, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель бере на себе зобов`язання перед кредитором, відповідати в солідарному порядку за зобов`язаннями боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди в сумі 65 000,00 гривень.
16.05.2006 року з ОСОБА_4 укладено Договір поруки №015/20-0/79/5, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель бере на себе зобов`язання перед кредитором, відповідати в солідарному порядку за зобов`язаннями боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, в повному обсязі цих зобов`язань. 
04.12.2007 року з ТОВ «Торговий дім Пластпайп» укладено договір поруки №015/20-0/79/5 від, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель бере на себе зобов`язання перед кредитором, відповідати в солідарному порядку за зобов`язаннями боржника - ТзОВ «Пластпайп», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , код. ЄДР №32077095, які виникають з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди в сумі 120 000,00 гривень. 
На підставі викладеного, просив суд стягнути в солідарному порядку з поручителів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції, заборгованість, що виникла з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, станом на 18.05.2009 року в розмірі 7 030 708, 56 грн, а саме: по кредиту - 6 293 075.44 гривень; по відсотках 509 208.29 гривень; пеня - 228 424.83 гривень; стягнути з поручителя - ОСОБА_5 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції, заборгованість, що виникла з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, станом на 18.05.2009 р. в розмірі 65 000,00 гривень; стягнути з поручителя - ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції, заборгованість, що виникла з умов кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, станом на 18.05.2009 р. в розмірі 1 171 382 гривень 56 копійок, а саме: по кредиту - 1 032 360,00 гривень; по відсотках - 92 061,10 гривень; пеня — 46 961,46 грн; стягнути з поручителя - ТОВ «Торговий дім Пластпайп» на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської обласної дирекції, заборгованість, що виникла з умов Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року, станом на 18.05.2009 рік в розмірі 120 000,00 гривень.

В жовтні 2009 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість, яка станом на 12.10.2009 року становить 7 670 192,59 грн.
В липні 2010 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на його користь всю суму заборгованості, яка станом на 12.07.2010 року становить 9 733 642,90 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача в солідарному порядку заборгованість, що виникла із за неналежного виконання кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, яка станом на 12.07.2010 року становить 2 179 441,10 грн.

В серпні 2009 року ОСОБА_4 звернулась з зустрічним позовом до АППБ «Аваль» та просила визнати припиненим договір поруки від 16 травня 2006 року, укладений між АППБ «Аваль» та ОСОБА_4 . 

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до АППБ «Аваль» та просив визнати припиненим договір поруки від 16 травня 2006 року, укладений між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 . 

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24 грудня 2009 року об`єднано в одне провадження цивільну справу №2-3758/09 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про стягнення заборгованості, з цивільною справою №2-4620/2009 року за позовом ОСОБА_4 до АППБ «Аваль», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки, та з матеріалами зустрічної позовної заяви №2-6518/09 року за позовом ОСОБА_1 до АППБ «Аваль», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2010 року провадження у справі в частині позовних вимог ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 та ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про стягнення заборгованості закрито.

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та просив визнати припиненим договір поруки №19-10/31-148, укладений 04.09.2026 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_6 та визнати припиненим договір поруки №015/20-0/79/6, укладений 15.05.2006 року між АППБ «Аваль» та ОСОБА_6 .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 березня 2014 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 0907/2-270/2011 за позовом ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про стягнення заборгованості, позовом ОСОБА_4 до Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки, зустрічним позовом ОСОБА_1 до АППБ «Аваль», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки та цивільну справу № 344/2156/14-ц за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Райфайзен банк Аваль» про визнання договорів поруки припиненими.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 березня 2020 року залучено у справі правонаступника ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» - АТ «Кристалбанк».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15 жовтня 2020 року залучено у справі правонаступника АТ «Кристалбанк» - ТОВ ФК «Омега Фактор».

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2022 року позов ТОВ ФК «Омега Фактор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» заборгованість за кредитними договорами, яка станом на 12.07.2010 року становить 9 733 642, 90 грн та 1950 грн витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти вимог позову відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_4 до ТОВ ФК «Омега Фактор, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки задоволено. Визнано припиненим договір поруки №015/20-0/79/5 до кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та АППБ «Аваль» 16.05.2006 року. Стягнуто з ТОВ ФК «Омега Фактор» на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 16 грн.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Омега Фактор», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки задоволено. Визнано припиненим договір поруки №2015/20-0/79/8 до кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та АППБ «Аваль» 16.05.2006 року. Стягнуто з ТОВ ФК «Омега Фактор» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 54 грн.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ ФК «Омега Фактор» про визнання договорів поруки припиненими відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2022 року в частині часткового задоволення позову ТОВ «ФК «Омега Фактор» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення в рамках даної судової справи судово-економічної експертизи від 18.08.2017 року та судом першої інстанції встановлено, що внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп» додаткової угоди №012/00-40-10- 163/2 від 21.07.2007 року збільшився розмір зобов`язань по кредитному договору № 012/00- 40-10-163 від 16.05.2006 року. Також внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп», додаткових угод № 012/00-40-10-248 G 31/1 від 21.02.2007 року та № 012/00-40-10-250 G 31 від 21.02.2007 року збільшився розмір зобов`язань по кредитних договорах № 012/00-40-10-248 G 31 від 27.07.2006 року та № 012/00-40-10-250 G131 від 27.07.2006 року відповідно.
Вважає, що виникла зміна зобов`язання без його згоди як поручителя. 
Не погоджується із висновком суду про те, що він як директор позичальника підписував додаткові угоди від імені позичальника ТзОВ «Пластпайт» та був обізнанний про збільшення зобов`язань, оскільки він як фізична особа поручитель не укладав та не підписував жодних угод, що підтверджували його згоду на збільшення зобов`язань. 

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022 року справу розподілено судді-доповідачу Фединяку В.Д. у складі колегії: Василишин Л.В., Максюти І.О.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 лютого 2022 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено учасникам справи право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 квітня 2022 року справу призначено до розгляду.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 серпня 2022 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2022 року у цивільній справі № 0907/2-270/2011 на час перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
У зв`язку з відрахуванням ОСОБА_7 із складу суду відповідно до наказу голови Івано-Франківського апеляційного суду №3-ос від 23.12.2021 року, 06.01.2025 року, 31.01.2025 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та справу розподілено судді-доповідачу Луганській В.М. у складі колегії суддів: Василишин Л.В., Максюта І.О.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 жовтня 2025 року поновлено провадження у справі №0907/2-270/2011 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2022 року у справі за позовом ТОВ ФК «Омега Фактор» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ТОВ ФК «Омега Фактор», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ ФК «Омега Фактор», третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТзОВ «Торговий Дім Пластпайп» про визнання припиненим договору поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ТОВ ФК «Омега Фактор» про визнання договорів поруки припиненими та справу призначено до розгляду.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25 листопада 2025 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2022 року у цивільній справі № 0907/2-270/2011 на час перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 15 травня 2026 року поновлено провадження у справі № 0907/2-270/2011 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2022 призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представники ОСОБА_2 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кореспонденція, яка була адресована відповідачам, повернута до апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України вони є такими, що отримали судову повістку-повідомлення.

У судове засідання представник ТОВ ФК «Омега Фактор» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без учасників справи, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2022 року оскаржується в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» заборгованності за кредитними договорами, яка станом на 12.07.2010 року становить 9 733 642, 90 грн та 1950 грн витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 
Судове рішення в частинні задоволення зустрічних позовів ОСОБА_4 до ТОВ ФК «Омега Фактор про визнання припиненим договору поруки, ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Омега Фактор» про визнання припиненим договору поруки, та в частині відмови у задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ ФК «Омега Фактор» про визнання договорів поруки припиненими, не оскаржується, тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині, а саме в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 9 733 642, 90 грн та 1950 грн витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником прав і обов`язків якого є ТОВ ФК «Омега Фактор» та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 9 733 642, 90 грн, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 в особі Генерального директора ТзОВ «Пластпайп» підписав додаткову угоду №012/00-40-10-250 G31/1 від 21.02.2007 року до кредитного договору №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року та Додаткову угоду №012/00-40-10-163/2 від 21.02.2007 року до кредитного договору №№012/00-40-10-163 від 16.05.2006 рок, тому ОСОБА_2 , як поручителю було відомо про збільшення розміру основного зобов`язання. Оскільки ОСОБА_2 порушив зобов`язання перед кредитором зі сплати суми боргу, тому суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» заборгованості по кредитних договорах, яка станом на 12.07.2010 року становить 9 733 642,90 грн.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 16 травня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі директора Кузишина Ю.В. було укладено кредитний договір №012/00-40-10-163, відповідно до п.1.1 даного договору кредитор надає позичальнику кредит у сумі 1 500 000 грн, строком до 15.05.2011 року, зі сплатою 18 % річних. (а.с.30-35, т.1)
Кредитні кошти призначені на придбання офісного приміщення (яке стало предметом застави по даному договору) в АДРЕСА_2 (а.с.30-34, т.1)
26 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено генеральну кредитну угоду №31, згідно пункту 1.1. якої банк зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти в поряду та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди і є невід`ємною частиною( а.с.11-15, т.с. 1). 
Пунктом 1.2. даної генеральної кредитної угоди передбачено, що загальний обсяг заборгованості позичальника за наданими та включеними в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати ліміту 12 000 000 грн термін дії генеральної угоди з 26 липня 2006 року по 25 липня 2011 року.
Пунктом 2.2. даної генеральної угоди передбачено, що сторони встановили, що в рамках даної Генеральної кредитної угоди можуть надаватися кредити в межах терміну чинності даної угоди, в межах лімітів заборгованості, передбачених п. 1.2 цієї угоди зі сплатою відсотків ставки, установленої по кожному кредитному договору окремо.
27 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено кредитний договір №012/00-40-10-248 G31, відповідно до пункту 1.1. якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору та Генеральної кредитної угоди №31 від26.07.2006 року надає позичальнику кредит в сумі 6 180 000, 00 грн, строком до 25 липня 2011 року, зі сплатою 16 відсотків річних( а.с.16-20, т.1).
27 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено кредитний договір №012/00-40-10-250 G31, відповідно до пункту 1.1. якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору та Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року надає позичальнику кредит в сумі 1530 000, 00 грн, строком до 25 липня 2011 року, зі сплатою 16 відсотків річних ( а.с.23-27, т. 1).
21 лютого 2007 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено додаткову угоду №012/00-40-10-250 G31/1 до кредитного договору №012/00-40-10-250 G31, відповідно до умов якої змінено «Графік погашення кредиту від 27.07.2006 року на одному аркуші», замінено на слова та цифри «Графік погашення кредиту від 21.02.2007 року на одному аркуші» ( а.с. 28-29, т.1).
21 лютого 2007 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено додаткову угоду Додаткову угоду №012/00-40-10-163/2 до кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16 травня 2006 року, відповідно до умов якої змінено «Графік погашення кредиту від 16.05.2006 року на одному аркуші», замінено на слова та цифри «Графік погашення кредиту від 21.02.2007 року на одному аркуші» (а.с.38-39, т.1 ).
26 липня 2007 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено додаткову угоду Додаткову угоду №012/00-40-10-163/1 до кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16 травня 2006 року (а.с.37, т.1 ).
На забезпечення виконання умов договірних зобов`язань між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та  ОСОБА_2 було укладено договір поруки №015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року, згідно пункту 1.2. сторони встановили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ТзВО «Пластпайп», які виникають з умов кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16 травня 2006 року. 
Пунктом 4.1. договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).
04 вересня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та  ОСОБА_2 було укладено договір поруки №19-10/31-149, пунктом 1.2. якого передбачено, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ТзВО «Пластпайп», які виникають з Генеральної кредитної угоди №31 від 26 липня 2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди.
16.02.2009 року ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» на адресу ТзВО «Пластпайп» та ОСОБА_2 було направлено вимоги про виконання зобов`язань №19-31/14-15, №19-31/14-19, №19-31/14-16, відповідно, у яких ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» повідомив відповідачів про те, що станом на 01.02.2009 року заборгованість позичальника по Генеральній кредитній угоді №31 від 26.07.2006 року становить: 
за кредитним договором №012/00-40-10-248 від 27.07.2006 року, заборгованість по кредиту - 4 377 615,44 грн, заборгованість по відсотках - 174 341,06 грн, пеня - 104 187,69 грн;
за кредитним договором №012/00-40-10-250 від 27.07.2006 року заборгованість по кредиту - 883 100,00 грн, заборгованість по відсотках-35 260,10 грн, пеня — 25 574,30 грн;
за кредитним договором №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року заборгованість по кредиту - 1 032 360,00 грн, заборгованість по відсотках — 46 241,29 грн, пеня — 41 550,82 грн.
24 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк» було укладено договір факторингу, згідно умов якого фактор зобов`язується передати клієнту загальну суму фінансування, а клієнт відступає (передає) факторові право вимоги. Вказані в реєстрі кредитних операцій до відступлення, включаючи право нараховувати за умовами кредитних договорів і вимагати від позичальника сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів згідно з кредитними договорами. (пункт 2.1)
Згідно пункту 2.2. зазначеного договору факторингу, розмір прав вимоги станом на дату укладення договору, визначається в реєстрі кредитних операцій до відступлення. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору, станом на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлених прав вимоги.
Згідно витягу з реєстру відступлених прав вимоги вбачається, що ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило право вимоги до ТзВО «Пластпайп» за кредитним договором №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року за основною заборгованістю в сумі 663 469,33 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 367 789,59 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року за основною заборгованістю в сумі 962 646,83 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 483 м565,95 грн;
за кредитним договором 012/00-40-10-248 G31 за основною заборгованістю в сумі 2 415 664,03 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 1 722 723,16 грн.
Також, згідно договору відступлення прав за договорами поруки від 25 травня 2017 року , у зв`язку з укладенням договору факторингу від 24 травня 2017 року, цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за договорами поруки, що зазначені у додатку №1 до цього договору. Відступлення прав за договорами поруки здійснюється в повному обсязі і на умовах, які існують на момент відступлення прав, включаючи всі права цедента (кредитора), що передбачені умовами договору поруки(а.с. 17-18,т.7).
Згідно Додатку №1 до договору про відступлення прав за договорами поруки від 25 травня 2017 року передано право вимоги зокрема за договором поруки №015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року та №19-10/31-149 від 04.09.2006 року, укладеного з поручителем ОСОБА_2 
25 жовтня 2018 року між АК «Кристал банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до п. 1.2 якого, новий кредитор одержує права (замість первісного кредитора) вимагати від позичальників за основними договорами належного виконання зобов`язань за основними договорами. Розмір прав вимоги на день укладання цього договору зазначено у додатку №1 ( а.с.8-15, т. 7).
Згідно витягу з додатку №1 Договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 25.10.2018 року новому кредитору відступлено право вимоги за кредитним договором №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року за основною заборгованістю в сумі 663 469,33 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 518 442,57 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року за основною заборгованістю в сумі 962 646,83 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 702 153,72 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-248 G31 за основною заборгованістю в сумі 2 415 664,03 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 2 271 244,35 грн.
Згідно договору про відступлення права вимоги за договором поруки від 25 жовтня 2018 року, у зв`язку з укладенням між первісним кредитором та новим кредитором договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 25.10.2018 року. Первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги за договорами поруки, що зазначені у додатку №1 до цього договору. . Відступлення прав за договорами поруки здійснюється в повному обсязі і на умовах, які існують на момент відступлення прав, включаючи всі права кредитора, що передбачені умовами договору поруки, право стягнення заборгованості з поручителів у відповідності до договору поруки.
Згідно Додатку №1 до договору про відступлення прав за договорами поруки від 25.10.2018 року передано право вимоги зокрема за договором поруки №015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року та №19-10/31-149 від 04.09.2006 року, укладеного з поручителем ОСОБА_2 .
Згідно висновку експерта №937/16/813/814/815/17-22 від 18 серпня 2017 року за результатами проведення судово-економічної експертизи встановлено, що в результаті проведених розрахунків підтверджується збільшення розміру зобов`язання поручителя ОСОБА_3 по кредиту ТзОВ «Пластпайп» внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп» додаткової угоди №012/00-40-10-163/2 від 21.02.2007 року до кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року; підтверджується збільшення розміру зобов`язання поручителя ОСОБА_3 по кредиту ТзОВ «Пластпайп» внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп» додаткової угоди №012/00-40-10-248 G31/1 від 21.02.2007 року до кредитного договору №012/00-40-10-248 G31 від 27.07.2006 року; підтверджується збільшення розміру зобов`язання поручителя ОСОБА_3 по кредиту ТзОВ «Пластпайп» внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп» додаткової угоди №012/00-40-10-250 G31/1 від 21.02.2007 року до кредитного договору №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року.

Згідно із статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша, друга статті 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
За положеннями частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання може бути порука.
Згідно з частинами першою, другою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (частина перша статті 559 ЦК України в редакції, яка діяла на час укладення договору поруки).
Згідно з частиною четвертою статті 559 ЦК України (в редакції, яка діяла на час укладення договору поруки) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).
Відповідно до статті 654 цього Кодексу зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
У постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1599цс15 Верховний Суд України зробив правові висновки про те, що під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог статті 559 ЦК України. Водночас звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі статті 559 ЦК України не вимагається.
Висновок про припинення поруки на підставі частини першої статті 559 ЦК України залежить від установлених судом обставин щодо обсягу зобов`язання, на виконання якого надано поруку, та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни без його згоди забезпеченого зобов`язання. Для цього судам потрібно дослідити відповідні умови кредитного договору та договору поруки щодо порядку погодження поручителем змін до основного зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 2-588/10 (755/18438/16-ц) (провадження № 14-275цс19)).

Судом встановлено, що 16 травня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Старчевської Г.М. та ТзОВ «Пластпайп» в особі директора Кузишина Ю.В. було укладено кредитний договір №012/00-40-10-163, відповідно до п.1.1 даного договору кредитор надає позичальнику кредит у сумі 1 500 000 грн, строком до 15.05.2011 року, зі сплатою 18 % річних. (а.с.30-35, т.1)
До даного кредитного договору були укладені додаткові угоди 26 липня 2006 року та 21 лютого 2007 року.
За умовами пункту 1.2. договору поруки № 015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року передбачено, що ОСОБА_2 , як поручитель надав згоду на забезпечення порукою по зобов`язанням боржника ТзВО «Пластпайп», які виникають з умов кредитного договору №012/00-40-10-163 від 16 травня 2006 року. 
Згідно пункту 1.2. договору поруки №19-10/31-149 від 04 вересня 2006 року, сторони договору встановлюють, що ОСОБА_2 ,на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ТзВО «Пластпайп», які виникають з Генеральної кредитної угоди №31 від 26 липня 2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди.
Сторони договору встановлюють, що зобов`язання поручителя перед кредитором є безумовним і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та вказаним в п.1.2 кредитним договором не потребують(п.3 договору поруки).
26 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Пластпайп» в особі генерального директора Кузишина Ю.В. було укладено генеральну кредитну угоду №31, згідно пункту 1.1. якої банк зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти в поряду та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди і є невід`ємною частиною( а.с.11-15, т.с. 1).
Пунктом 1.2. даної генеральної кредитної угоди передбачено, що загальний обсяг заборгованості позичальника за наданими та включеними в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати ліміту 12 000 000 грн, термін дії генеральної угоди з 26 липня 2006 року по 25 липня 2011 року.
Пунктом 2.2. даної генеральної угоди передбачено, що сторони встановили, що в рамках даної Генеральної кредитної угоди можуть надаватися кредити в межах терміну чинності даної угоди, в межах лімітів заборгованості, передбачених п. 1.2 цієї угоди зі сплатою відсотків ставки, установленої по кожному кредитному договору окремо.
Судом встановлено, що 27 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Пластпайп» було укладено кредитний договір №012/00-40-10-248 G31, відповідно до пункту 1.1. якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору та Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року надає позичальнику кредит в сумі 6 180 000, 00 грн, строком до 25 липня 2011 року, зі сплатою 16 відсотків річних( а.с.16-20, т.1).
До вказаного договору між сторонами було укладено 21 лютого 2007 року додаткову угоду, якою змінено графік погашення кредиту (а.с.21-22, т.1).
27 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Пластпайп» було укладено кредитний договір №012/00-40-10-250 G31, відповідно до пункту 1.1. якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору та Генеральної кредитної угоди №31 від26.07.2006 року надає позичальнику кредит в сумі 1530 000, 00 грн, строком до 25 липня 2011 року, зі сплатою 16 відсотків річних ( а.с.23-27, т. 1).
21 лютого 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду №012/00-40-10-250 G31/1 до кредитного договору №012/00-40-10-250 G31, відповідно до умов якої змінено графік погашення ( а.с. 28-29, т.1).
В межах Генеральної кредитної угоди №31 від 26 липня 2006 року між АППБ «Райфайзен Банк Аваль» та ТзОВ «Пластпайп» ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №012/00-40-10-248 G31, за умовами пункту 1.1. якого на положеннях та умовах цього договору та Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року надано позичальнику кредит в сумі 6 180 000, 00 грн, строком до 25 липня 2011 року, зі сплатою 16 відсотків річних та кредитний договір №012/00-40-10-250 G31, за умовами пункту 1.1. якого на положеннях та умовах цього договору та Генеральної кредитної угоди №31 від 26.07.2006 року надано позичальнику кредит в сумі 1530 000, 00 грн, строком до 25 липня 2011 року, зі сплатою 16 відсотків річних, кредитний договір №012/00-40-10-163, відповідно до п.1.1 даного договору кредитор надає позичальнику кредит у сумі 1 500 000 грн, строком до 15.05.2011 року, зі сплатою 18 % річних.
Договором поруки №19-10/31-149 від 04 вересня 2006 року відповідач ОСОБА_2 взяв на себе як на поручитель зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням боржника ТзВО «Пластпайп», які виникають з Генеральної кредитної угоди №31 від 26 липня 2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди.
Тобто, відповідно до умов вказаного договору поруки відповідач ОСОБА_2 як поручитель відповідає за зобов`язаннями боржника ТзВО «Пластпайп», які виникають з Генеральної кредитної угоди №31 від 26 липня 2006 року, а також додаткових угод до неї та кредитних договорів, які укладені та будуть укладені в рамках та межах даної генеральної кредитної угоди.
Тому посилання скаржника на те, що порука відносно нього припинилася внаслідок збільшення зобов`язань, оскільки ТзВО «Пластпайп» з первісним позивачем укладало додаткові угоди згідно яких збільшився розмір зобов`язання не заслуговують на увагу.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення в рамках даної судової справи судово-економічної експертизи від 18.08.2017 року встановлено, що внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп» додаткової угоди №012/00-40-10- 163/2 від 21.07.2007 року збільшився розмір зобов`язань по кредитному договору № 012/00- 40-10-163 від 16.05.2006 року. Також внаслідок укладення між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Пластпайп», додаткових угод № 012/00-40-10-248 G 31/1 від 21.02.2007 року та № 012/00-40-10-250 G 31 від 21.02.2007 року збільшився розмір зобов`язань по кредитних договорах № 012/00-40-10-248 G 31 від 27.07.2006 року та № 012/00-40-10-250 G131 від 27.07.2006 року, оскільки за результатами даної судової справи судово-економічної експертизи від 18.08.2017 зроблено висновок щодо обсягу зобов`язань ОСОБА_3 по зазначеним кредитним договорам.
При проведені вказаної експертизи не досліджувалося питання чи відбулося збільшення відповідальності ОСОБА_2 внаслідок укладання додаткових угод, виходячи з умов договору поруки від 04 вересня 2006 року №19-10/31-149.. Крім того, висновок експерта не містить вис до кредитних договорів.
Посилання представника скаржника щодо того, що договір поруки було припинено у зв`язку з ліквідацією ТОВ «Пластпайп» є необґрунтованими з огляду на таке.
Статтею 609 ЦК України також передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частини перша та друга статті 104 ЦК України).
Верховний Суд України у постанові від 29 березня 2017 року № 6-2013цс16 висловив правову позицію, відповідно до якої припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.
З матеріалів справи вбачається, що 22 червня 2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТзОВ «Торговий дім Пластпайп» про стягнення заборгованості.
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ТОВ «Пластпайп», код ЄДРПОУ 32077095 було припинено 06.04.2016 року.
Отже, ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» реалізувало своє право на стягнення заборгованості, шляхом звернення до суду із позовом до поручителя ОСОБА_2 до припинення ТОВ «Пластпайп», як юридичної особи – боржника.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З матеріалів справи вбачається, що право вимоги за кредитними договорами № 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, №012/00-40-10-248 G31 від 25.07.2011 року,  №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року відступалося, а саме 24 травня 2017 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило право вимоги ПАТ «Кристал Банк», 25 жовтня 2018 року АК «Кристал банк» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор».
Пунктом 2.2. мовами договору факторингу від 24 травня 2017 року укладеного між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк» передбачено, що розмір прав вимоги станом на дату укладення договору, визначається в реєстрі кредитних операцій до відступлення. Розмір прав вимоги, що відступається згідно умов даного договору, станом на дату відступлення прав вимоги, фіксується в реєстрі відступлених прав вимоги. Реєстр відступлених прав вимоги складається за формою наведеною в додатку №2 до цього договору, підписується сторонами та скріплюється їх печатками.
Згідно витягу з реєстру відступлених прав вимоги вбачається, що ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило право вимоги за кредитним договором №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року за основною заборгованістю в сумі 663 469,33 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 367 789,59 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року за основною заборгованістю в сумі 962 646,83 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 483 м565,95 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-248 G31 за основною заборгованістю в сумі 2 415 664,03 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 1 722 723,16 грн.
Також, згідно договору відступлення прав за договорами поруки від 25 травня 2017 року, у зв`язку з укладенням договору факторингу від 24 травня 2017 року, цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за договорами поруки, що зазначені у додатку №1 до цього договору. Згідно Додатку №1 до договору про відступлення прав за договорами поруки від 25 травня 2017 року передано право вимоги зокрема за договором поруки №015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року та №19-10/31-149 від 04.09.2006 року, укладеного з поручителем ОСОБА_2 .
Пунктом 1.2 договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 25 жовтня 2018 року, укладеного між АК «Кристал банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» передбачено, що новий кредитор одержує права (замість первісного кредитора) вимагати від позичальників за основними договорами належного виконання зобов`язань за основними договорами. Розмір прав вимоги на день укладання цього договору зазначено у додатку №1.
Згідно витягу з додатку №1 Договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 25.10.2018 року новому кредитору відступлено право вимоги за кредитним договором №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року за основною заборгованістю в сумі 663 469,33 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 518 442,57 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року за основною заборгованістю в сумі 962 646,83 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 702 153,72 грн;
за кредитним договором 012/00-40-10-248 G31 за основною заборгованістю в сумі 2 415 664,03 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 2 271 244,35 грн.
Згідно договору про відступлення права вимоги за договором поруки від 25 жовтня 2018 року, у зв`язку з укладенням між первісним кредитором та новим кредитором договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 25.10.2018 року, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає право вимоги за договорами поруки, що зазначені у додатку №1 до цього договору. Згідно Додатку №1 до договору про відступлення прав за договорами поруки від 25.10.2018 року передано право вимоги зокрема за договором поруки №015/20-0/79/7 від 16.05.2006 року та №19-10/31-149 від 04.09.2006 року, укладеного з поручителем ОСОБА_2 .
Отже, укладаючи договори відступлення прав вимоги, сторони обумовили, що передача права вимоги, зокрема за кредитними договорами № 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, №012/00-40-10-248 G31 від 25.07.2011 року,  №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року, здійснюється на підставі Реєстру прав вимог (додатком), які є невід`ємним додатком до договору відступлення прав вимоги, у якому зазначено перелік кредитних договорів, боржника за ними та розмір заборгованості, яка передається.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» набуло права вимоги по зобов`язанням за кредитними договорами № 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, №012/00-40-10-248 G31 від 25.07.2011 року,  №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року, які були відступлені АТ «Кристалбанк» за договором про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги від 25.10.2018 року, в тому обсязі, який перейшов до АТ «Кристалбанк» за договором факторингу від 24 травня 2017 року та був визначений в реєстрі відступлених прав вимогидо договору факторингу від 24 травня 2017 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «Кристал Банк» та становить за кредитним договором №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року за основною заборгованістю в сумі 663 469,33 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 367 789,59 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року за основною заборгованістю в сумі 962 646,83 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 483565,95 грн; 
за кредитним договором 012/00-40-10-248 G31 за основною заборгованістю в сумі 2 415 664,03 грн, за нарахованими процентами за користування кредитом в сумі 1 722 723,16 грн, а разом 6 615 858,89 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що нарахування відсотків за користування кредитом після спливу строку кредитування законом не передбачене, тому оскільки в кредитних договорах № 012/00-40-10-163 від 16.05.2006 року, №012/00-40-10-248 G31 від 25.07.2011 року,  №012/00-40-10-250 G31 від 27.07.2006 року встановлено строк до 25 липня 2011 року, тому після цієї дати договірні проценти за користування кредитом не могли нараховуватися.
Водночас договори факторингу та відступлення права вимоги були укладені лише 24.05.2017 року та 25.10.2018 року, тобто після спливу строку кредитування, тому ні АТ «Кристалбанк», ні ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор», як нові кредитори не могли нараховувати проценти за користування кредитом після 25 липня 2011 року і вказані відсотки не були заявлені первісним кредитором у даній справі при подачі позову та не були предметом судового розгляду.
Суд першої інстанції на ці обставини не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про стягнення всієї суми заборгованості, яка була заявлена первісним кредитором. 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2022 року в оскаржуваній частині змінити в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами, витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ Фінансова компанія «Омега Фактор» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 6 615 858,89 грн.

Відповідно до ч. 13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Колегія суддів вважає, що є підстави для розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених вимог.
За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1700 грн (т. 1 а.с. 8) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 250 грн (т. 1 а.с. 9).
За подання апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено судовий збір в розмірі 2550 грн (т. 8 а.с. 86).
Позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником прав і обов`язків якого є ТОВ ФК «Омега Фактор» задоволено на 67,97%, тому пропорційно задоволеним вимогам з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» підлягає стягненню 1 155,49 грн витрат по сплаті судового збору та 164,49 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено 32,03 %, тому з ТОВ ФК «Омега Фактор» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 816,77 грн.
Згідно з ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Провівши взаємозалік судового збору, остаточно з ОСОБА_2 на користь ТОВ ФК «Омега Фактор» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 338,72 грн та164,49 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384, ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2022 року в оскаржуваній частині змінити в частині стягнення заборгованості за кредитними договорами, витрат по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Омега Фактор», код ЄРДПОУ 42091357, яке знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 3/813А, заборгованість за кредитними договорами в розмірі 6 615 858,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Омега Фактор», код ЄРДПОУ 42091357, яке знаходиться за адресою: 01601, м. Київ, вул. Мечнікова, 3/813А витрати по сплаті судового збору в розмірі 338, 72 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 164, 49 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 липня 2026 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.А. Девляшевський

Є.Є. Мальцева