ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2026 року | справа № 380/12492/26
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд: визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та у виключенні його з військового обліку військовозобов`язаних; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби відповідно до свідоцтва про хворобу №6690/16 від 11.12.2025 року та виключити його з військового обліку військовозобов`язаних.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12 лютого 2026 року № 165-ОС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 18 лютого 2026 року. Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.02.2026 №175-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідно до свідоцтва про хворобу №6690/16: 11.12.2025 та на підставі статей 31 а, 29 б, 45 б, 54 в, 23 в, 61 б, 64 в, 78 в, 49 в графи II додатку 1 розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 №402 (зі змінами): непридатний до військової служби. 10.04.2026 ОСОБА_1 на підставі Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи 10471/26/2020/Р було визнано особою з інвалідністю ІІІ групи, основний діагноз: амбліопія внаслідок анопсії. Позивач звернувся до Відповідача про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних. 27.02.2026 Позивача взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач відмовив позивачу у виключенні з військового обліку, посилаючись на відсутність підстав для виключення з військового обліку та рекомендував повторно пройти військово-лікарську комісію для підтвердження статусу непридатності до військової служби. 31.03.2026 Позивач повторно звернувся до Відповідача із заявою про виключення його з військового обліку та надав усі необхідні документи. Відповідач повідомив, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки при вирішенні питання виключення осіб з військового обліку за станом здоров`я керуються наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402; при цьому зазначив, що свідоцтво про хворобу Позивача сформоване на підставі Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, а також вказав, що відсутні «вказівки щодо виключення осіб з висновком про стан здоров`я на підставі зазначеного Положення». Відповідач безпідставно відмовляється виконати покладені на нього законом обов`язки. Підставою для такої відмови Відповідач фактично зазначає нібито невідповідність висновку військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України вимогам наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (відображених у застосунку «Резерв+»), станом на 30.05.2026 Позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний. Вважає, що дії Відповідача щодо відмови у виключенні Позивача з військового обліку протиправними, такими, що порушують його права та законні інтереси та створюють перешкоди у реалізації правового статусу особи, визнаної непридатною до військової служби. Просив позов задовольнити.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому проти позову заперечив. Зазначає, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 17.02.2026 № 175-ОС позивача з 18.02.2026 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Зазначеним наказом передбачено направлення особової справи позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття на військовий облік. 27.02.2026 позивача взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_5 . 31.03.2026 позивач звернувся до Відповідача із заявою про виключення з військового обліку. За результатами розгляду заяви посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 надано письмову відповідь, у якій Позивача повідомлено про нормативно-правове регулювання порушеного ним питання та про відсутність у Відповідача нормативно визначених підстав для вчинення запитуваних дій у заявленому позивачем порядку. 10.04.2026 експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи прийнято рішення № 10471/26/2090/В Позивачу встановлено III групу інвалідності безстроково. Сам факт існування медичного висновку не означає, що відповідні реєстраційні та облікові дії вже були здійснені, а також не доводить, що вони повинні були бути вчинені Відповідачем механічно, без оцінки поданих документів і фактичних обставин. Сукупність постанови ВЛК і Наказу про звільнення не була ототожнена органом, який звільнив позивача з військової служби, із завершеною процедурою його виключення з військового обліку. Відповідач, отримавши особову справу з прямою вказівкою про її направлення для взяття особи на військовий облік, не міг ігнорувати зміст офіційних документів, переданих уповноваженим військовим формуванням. Свідоцтво про хворобу № 6690/16 містить декілька груп діагнозів із різними висновками щодо їх причинного зв`язку з проходженням військової служби. Відповідач не приймав рішення щодо медичної придатності позивача та не втручався у компетенцію ВЛК ДПСУ. Із самої наявності чинної постанови ВЛК не випливає, що будь-яка наступна реєстраційна дія має бути здійснена автоматично, без урахування змісту офіційних документів про звільнення та подальше направлення особової справи. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач надав відповідь на відзив, у якому спростував твердження відповідача, викладені у відзиві.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12 лютого 2026 року № 165-ОС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 18 лютого 2026 року. 
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.02.2026 №175-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Відповідно до свідоцтва про хворобу №6690/16: 11.12.2025 та на підставі статей 31 а, 29 б, 45 б, 54 в, 23 в, 61 б, 64 в, 78 в, 49 в графи II додатку 1 розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 №402 (зі змінами): непридатний до військової служби. 
Вказаним наказом від 17.02.2026 №175-ОС передбачено «направити до ІНФОРМАЦІЯ_7 для зняття з військового обліку».
27.02.2026 Позивача взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
31.03.2026 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про виключення його з військового обліку військовозобов`язаних та надав відповідні документи.
Відповідач відмовив позивачу у виключенні з військового обліку, посилаючись на відсутність підстав для виключення з військового обліку та рекомендував повторно пройти військово-лікарську комісію для підтвердження статусу непридатності до військової служби. Відповідач повідомив, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки при вирішенні питання виключення осіб з військового обліку за станом здоров`я керуються наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402; при цьому зазначив, що свідоцтво про хворобу Позивача сформоване на підставі Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, а також вказав, що відсутні «вказівки щодо виключення осіб з висновком про стан здоров`я на підставі зазначеного Положення». 
10.04.2026 ОСОБА_1 на підставі Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи 10471/26/2020/Р було визнано особою з інвалідністю ІІІ групи, основний діагноз: амбліопія внаслідок анопсії. 
Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (відображених у застосунку «Резерв+»), станом на 30.05.2026 Позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов`язаний.
Позивач вважає такі дії протиправними, відтак звернувся із вказаним позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.
Згідно з частинами першою-другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу».
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною 5 статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 року №1951-VIII (далі Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У пункті 79 Порядку №1487 вказано, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
З аналізу вищенаведених норм слідує, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття та виключення з військового обліку в установленому порядку.
Частинами 1, 3 ст.14 Закону № 1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Відповідно до частини 3 статті 14 Закону № 1951-VIII актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Відповідно до пункту 1 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 559 (далі - Порядок № 559) військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».
Згідно з пунктом 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:
електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку); 13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення; 14) адреса місця проживання; 15) номери засобів зв`язку; 16) адреси електронної пошти (за наявності); 17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом; 18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
Зі змісту відповіді, наданій на звернення представника позивача, вбачається, що останньому фактично відмовлено у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про його виключення з військового обліку. Мотивами відмови вказано, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки при вирішенні питання виключення осіб з військового обліку за станом здоров`я керуються наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402; при цьому зазначено, що свідоцтво про хворобу Позивача сформоване на підставі Положення про проходження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, а також вказав, що відсутні «вказівки щодо виключення осіб з висновком про стан здоров`я на підставі зазначеного Положення. 
Разом із тим суд зазначає, що наведення у відповіді лише загальних положень законодавства без зазначення конкретних обставин, які стали підставою для відмови, та без належного мотивування причин неврахування поданих документів не відповідає вимогам щодо обґрунтованості індивідуального акта суб`єкта владних повноважень. Така відповідь фактично не містить мотивів прийнятого рішення, що унеможливлює перевірку його законності та обґрунтованості.
Суд зазначає про те, що права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів в частині функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені ст.9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
З аналізу вищенаведеного, необхідно дійти висновку, що відповідач жодних дій щодо встановлення обставин, вказаних у заяві представника позивача від 31.03.2026 не здійснив, не надано жодної правової оцінки суті звернення.
Позивач вводить суду в оману, стверджуючи у відзиві, що «відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 17.02.2026 № 175-ОС позивача з 18.02.2026 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. Водночас зазначеним наказом передбачено направлення особової справи позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 для взяття на військовий облік».
Наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 17.02.2026 № 175-ОС передбачено направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 для зняття з військового обліку.
Суд погоджується з твердженням позивача про те, що не мають правового значення для вирішення цього спору доводи відповідача у відзиві про те, що частина захворювань пов`язана із проходженням військової служби, а частина - ні взагалі.
Отже, суд дійшов висновку, що заяву представника позивача належним чином не розглянуто, наведеним аргументам та долученим документам не надана оцінка, а за наслідками розгляду заяви не прийнято рішення щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України, або ж відсутності підстав для їх внесення, звівши відповідь до формальної.
При цьому, з огляду на те, що заява представника позивача не була розглянута по суті заявлених у ній вимог та відповідачем не було надано належної оцінки наведеним у ній аргументам і долученим документам, суд приходить висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про визнання його непридатним до військової служби відповідно до свідоцтва про хворобу №6690/16 від 11.12.2025 року та виключення його з військового обліку військовозобов`язаних, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи від 11.03.1980 «Щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами», термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.
Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Поряд з тим, суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Враховуючи ту обставину, що відповідач не надав належної правової оцінки обставинам викладеним позивачем у заяві і не вирішив її по-суті, суд не може підміняти собою відповідача і вирішувати за нього викладені у такому зверненні позивача правові питання.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та у виключенні його з військового обліку військовозобов`язаних.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 31.03.2026 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби відповідно до свідоцтва про хворобу №6690/16 від 11.12.2025 року та виключення його з військового обліку військовозобов`язаних, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
У решті позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | Брильовський Роман Михайлович