КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2026 року справа №320/41719/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ» (адреса м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 10, офіс 203, 02099, є електронний кабінет ЄСІТС ЄДРПОУ 45491467) до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві (адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ЄДРПОУ 44116011) та до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська площа, 8 ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасувати рішення,

встановив:

Суть спору та процесуальні дії у справі.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ» звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві та до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасувати рішення,у якому просить суд:
-Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №12834735/45491467 від 07.05.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 20.12.2024.
-Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 20.12.2024 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ», код ЄДРПОУ 45491467, в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного подання – 16.01.2025 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 постановлено відкрити провадження у справі.
Правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ» на виконання вимог статті 201 Податкового кодексу України склало та подало на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 20.12.2024. Реєстрацію зазначеної податкової накладної було зупинено з підстав відповідності господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. На виконання вимог контролюючого органу позивач подав пояснення та копії документів, а також додаткові пояснення і документи, які, на його думку, повністю підтверджували реальність господарської операції та правомірність складання податкової накладної. Незважаючи на це, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відмову в її реєстрації, яке за результатами адміністративного оскарження залишено без змін. Позивач вважає, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки ним надано всі документи, передбачені Порядком № 520, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. На його думку, рішення контролюючого органу не містить належного обґрунтування, не визначає, які саме подані документи складені з порушенням законодавства, а наведені підстави відмови не відповідають вимогам Порядку № 520 та є взаємно суперечливими. Крім того, позивач зазначає, що відсутність нарахування заробітної плати працівникам у І кварталі 2025 року не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, складеної за господарською операцією, здійсненою у грудні 2024 року, а всі господарські операції підтверджені належними первинними документами. У зв`язку з цим просить визнати спірні рішення протиправними, скасувати їх та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 3 від 20.12.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
17.09.2025 року уповноважений представник Головного управління Державної податкової служби у м. Києві скористався правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що останній просить суд заявлені позовні вимоги позивача залишити без задоволення.
Відповідач-1 заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позивачем на виконання вимог Порядку прийняття рішень подано повідомлення від 18.04.2025 із поясненнями та копіями документів на підтвердження інформації, зазначеної у спірній податковій накладній. За результатами їх розгляду Комісія дійшла висновку, що надані документи не підтверджують реальність здійснення господарської операції та є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, у зв`язку з чим позивачу було направлено повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень і документів, зокрема щодо наявності трудових ресурсів, нарахування заробітної плати, придбання інструментів, матеріалів та обладнання, а також наявності і місць зберігання товарно-матеріальних цінностей. Після розгляду поданих додаткових документів Комісією прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у зв`язку з поданням документів, складених із порушенням законодавства, оскільки, за даними форми 4ДФ за січень–березень 2025 року, у позивача були відсутні працівники, яким нараховувалася заробітна плата, а також відсутня сплата єдиного соціального внеску, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що, на думку відповідача, не підтверджує здійснення виплати заробітної плати. Крім того, відповідач наголошував, що правомірність оскаржуваного рішення має оцінюватися виключно на підставі документів, які були подані платником податків під час адміністративної процедури, а тому документи, надані лише під час судового розгляду, не можуть бути підставою для його скасування. У зв`язку з наведеним відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
17.09.2025 року представником Державної податкової служби України скеровано письмовий відзив. Відповідач-2 заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позивачем не наведено належних і обґрунтованих доводів щодо порушення його прав чи законних інтересів з боку податкових органів, а також не доведено протиправність їхніх дій. На думку відповідача, платником податків не подано достатніх письмових пояснень та копій документів, необхідних для прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію спірної податкової накладної, чим не дотримано вимог Порядку зупинення реєстрації податкових накладних щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. Відповідач наголошував, що ДПС України діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим кодексом України, а рішення Комісії ГУ ДПС у м. Києві від 07.05.2025 № 12834735/45491467 про відмову в реєстрації податкової накладної є законним, тоді як доводи позивача про його протиправність є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ» (код ЄДРПОУ 45491467) зареєстроване як юридична особа 08.04.2024, з 01.07.2024 є платником податку на додану вартість, основним видом його господарської діяльності відповідно до КВЕД є 41.20 «Будівництво житлових і нежитлових будівель».
15.10.2024 між ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ» та ТОВ «НВО УКРСОВПРОЕКТ» (код ЄДРПОУ 31281366) укладено договір субпідряду № 15/10-24, відповідно до умов якого позивач зобов`язався виконати власними та залученими силами будівельні роботи на об`єкті «Будівництво артезіанської свердловини в КНП "Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" по вул. Братиславській, 3 у місті Києві», зокрема роботи з благоустрою охоронної зони, улаштування свердловини та насосної станції над свердловиною.
Для виконання зазначених робіт позивач залучив субпідрядну організацію ТОВ «САГРАД-БУД» на підставі договору № 0711/24 від 07.11.2024, орендував спеціалізовану будівельну техніку разом з обслуговуючим персоналом за договором № 12/07/24 від 12.08.2024, а будівельні матеріали придбавав у ТОВ «БУДІВЕЛЬНИЙ ДВІР», доставка яких здійснювалася постачальником безпосередньо на об`єкт будівництва.
Матеріали справи також містять відомості про те, що діяльність підприємства здійснювалася за місцезнаходженням офісних та складських приміщень, щодо яких до контролюючого органу подавалися повідомлення за формою №20-ОПП. Позивач зазначав про наявність власного будівельного обладнання, а також про використання орендованої будівельної техніки та залучення субпідрядних організацій для виконання окремих видів робіт.
Згідно з матеріалами справи, у штаті товариства перебували працівники, при цьому організацію виконання будівельних робіт та функції виконроба здійснював директор товариства ОСОБА_1 . Позивач також зазначав, що у період із січня по березень 2025 року працівники перебували у відпустках без збереження заробітної плати на підставі статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
20.12.2024 сторонами підписано акт приймання виконаних будівельних робіт без зауважень на загальну суму 1 763 582,69 грн. Оплата виконаних робіт здійснювалася частинами у період з жовтня 2024 року по січень 2025 року, у зв`язку з чим позивачем складалися та реєструвалися податкові накладні на суми попередньої оплати.
На залишок вартості виконаних робіт позивачем відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України складено податкову накладну № 3 від 20.12.2024 на суму 1 013 582,69 грн, у тому числі ПДВ 168 930,45 грн, яку подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з квитанцією № 9416080183 від 16.01.2025 реєстрацію податкової накладної № 3 від 20.12.2024 зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1165. Підставою зупинення зазначено відповідність операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки обсяг постачання послуг за кодом ДКПП 43.29 перевищував величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання та постачання відповідних товарів (послуг). У квитанції також містилася пропозиція надати пояснення та копії документів, необхідних для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної.
14.04.2025 позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, до якого долучив 69 додатків. Відповідно до квитанції № 9106414202 зазначені документи прийнято 18.04.2025.
24.04.2025 комісією регіонального рівня сформовано повідомлення № 12785956/45491467 про необхідність надання додаткових пояснень та документів, у якому запропоновано надати документи щодо наявності трудових ресурсів, накази про призначення працівників, відомості про нарахування заробітної плати, документи щодо придбання або наявності матеріалів, інструментів та обладнання, а також документи щодо наявності і місць зберігання товарно-матеріальних цінностей.
30.04.2025 позивач подав повідомлення про надання додаткових пояснень та документів щодо податкової накладної № 3 від 20.12.2024, до якого долучив 24 додатки, що підтверджується квитанцією № 9118253574 від 30.04.2025.
07.05.2025 комісією Головного управління ДПС у місті Києві прийнято рішення № 12834735/45491467 про відмову в реєстрації податкової накладної. Як підставу прийняття такого рішення зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. У графі «Додаткова інформація» зазначено, що відповідно до поданого звіту за формою 4ДФ за січень, лютий та березень 2025 року відсутні застраховані особи, яким нараховано заробітну плату, а також відсутня сплата єдиного внеску, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що, на думку контролюючого органу, підтверджує відсутність виплати заробітної плати.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач подав скаргу до Державної податкової служби України, до якої долучив пояснення та 82 додатки, що підтверджується квитанцією № 9144442652 від 21.05.2025.
За результатами адміністративного оскарження ДПС України рішенням № 22552/45491467/2 від 28.05.2025 залишила скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін. Як підставу такого рішення зазначено ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання (придбання) товарів (послуг), їх зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження, складських документів, рахунків-фактур, інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) та накладних.
Позивач не погодившись з рішенням Комісії та рішенням про залишення скарги без задоволення звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування, висновки суду.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755 VI (далі – ПК України).
Відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 вказаного Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).
За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з приписами пункту 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Як встановлено під час розгляду справи, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з підстав відповідності вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. У квитанції запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в ЄРПН, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 у ЄРПН.
Суд враховує, що наведений у квитанції від 16.01.2025 р. (о 10:06:55) про зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 20.12.2024 р. (реєстраційний номер 9416080183), виписаної ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ» (код ЄДРПОУ 45491467) на користь ТОВ «НВО УКРСОВПРОЕКТ» (код ЄДРПОУ 31281366), перелік документів має узагальнений характер та фактично відтворює положення Порядку № 1165 без жодної індивідуалізації щодо конкретної господарської операції з надання послуг/виконання робіт за кодом ДКПП 43.29.
Контролюючий орган включив до квитанції шаблонний та формальний перелік документів (зокрема зовнішньоекономічні контракти, інвойси, складські документи, паспорти якості та сертифікати), який не має жодного відношення до внутрішньогосподарської операції з виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті в межах України.
Таким чином, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містила конкретного та зрозумілого переліку документів, необхідних для прийняття рішення про її реєстрацію, а також не визначала змісту пояснень, які належало надати платнику податків для усунення сумнівів контролюючого органу щодо відповідної господарської операції.
Невиконання контролюючим органом вимог щодо належної конкретизації підстав зупинення реєстрації податкової накладної та переліку документів, необхідних для прийняття рішення про її реєстрацію, вплинуло на можливість ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ» повною мірою реалізувати право на подання належних пояснень і документів та підлягає врахуванню судом під час оцінки правомірності оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 20.12.2024 р.
Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04.12.2018 у справі №821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 78326524).
Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі №200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі №826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 6 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 20.12.2024 здійснено на підставі квитанції від 16.01.2025 (за реєстраційним номером 9416080183), яка не містила конкретного переліку документів та пояснень, необхідних для прийняття рішення про її реєстрацію, а відтак не забезпечувала платнику податків ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ» можливості визначити обсяг документального підтвердження, який вимагався контролюючим органом.
Щодо прийняття відповідачем спірного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, суд зазначає таке.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
Згідно з пунктом 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за №959/30827 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 01 червня 2020 року № 261).
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту.
Пунктом 10 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 12 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Як встановлено судом, підставою для прийняття Комісією ГУ ДПС у м. Києві рішення № 12834735/45491467 від 07.05.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 20.12.2024 зазначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме те, що відповідно до поданого звіту за формою 4ДФ за січень, лютий та березень 2025 року у позивача відсутні застраховані особи, яким нараховано заробітну плату, а також відсутня сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що, на думку контролюючого органу, підтверджує відсутність виплати заробітної плати.
Водночас рішенням Комісії центрального рівня ДПС України, прийнятим за результатами розгляду скарги позивача, рішення Комісії регіонального рівня залишено без змін, а скаргу без задоволення.
Разом із тим суд зазначає, що ні в оскаржуваному рішенні Комісії регіонального рівня, ні в рішенні Комісії центрального рівня не конкретизовано, які саме документи, подані ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ», були складені з порушенням вимог законодавства, у чому саме полягають такі порушення та яким нормам законодавства вони не відповідають. Саме лише посилання на відсутність у позивача працівників, яким нараховувалася заробітна плата, та відсутність сплати ЄСВ, ПДФО і військового збору не свідчить про те, що подані платником документи є неналежними або оформленими з порушенням законодавства. Крім того, контролюючим органом не зазначено, які саме документи, необхідні для підтвердження господарської операції, не були надані позивачем, незважаючи на те, що останній подав письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у спірній податковій накладній, а також додаткові пояснення та документи на виконання повідомлення контролюючого органу від 24.04.2025.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наведені контролюючими органами підстави відмови не містять належної конкретизації та не дають можливості встановити, які саме подані позивачем документи складені з порушенням законодавства, які саме вимоги законодавства при їх оформленні були порушені та які конкретно документи, необхідні для підтвердження господарської операції, на думку контролюючого органу, не були надані, що свідчить про невмотивованість оскаржуваного рішення.
Верховний Суд у постанові від 30.05.2023 у справі №5000/889/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 111203544) зазначив, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.
Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, незалежно від дати накладення електронного підпису.
Слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
Також Верховний Суд звернув увагу на те, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі №360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Верховний Суд звернув увагу на те, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як встановлено судом, після зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 20.12.2024 ТОВ «РІНУКС ЛАЙТ» подало до контролюючого органу повідомлення від 18.04.2025 № 1 із письмовими поясненнями та копіями документів на підтвердження інформації, зазначеної у спірній податковій накладній. Після отримання повідомлення Комісії ГУ ДПС у м. Києві від 24.04.2025 № 12785956/45491467 про необхідність надання додаткових пояснень та документів позивач також подав додаткові пояснення та копії документів на виконання вимог контролюючого органу.
Суд зазначає, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної містила лише загальне посилання на відповідність господарської операції пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та пропозицію надати пояснення і копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. При цьому у зазначеній квитанції не було конкретизовано, які саме документи необхідно подати платнику податків для підтвердження господарської операції та які саме обставини повинні бути підтверджені відповідними поясненнями.
Суд також враховує, що після отримання повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів позивач скористався наданим йому правом та подав додаткові пояснення і документи. Водночас контролюючий орган, незважаючи на подання позивачем додаткових матеріалів, у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не навів належного обґрунтування того, які саме із поданих документів є недостатніми або складеними з порушенням законодавства, а також не зазначив, яких саме документів, необхідних для підтвердження господарської операції, позивачем не було надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що подані позивачем пояснення та документи підлягали оцінці контролюючим органом по суті, тоді як оскаржувані рішення не містять належного обґрунтування причин, з яких надані документи були визнані недостатніми або такими, що складені з порушенням законодавства.
Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.
Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС в м. Києві документів, а відтак, не довели правомірності своїх рішень.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії ДПС по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви їхнього ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.
Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову в реєстрації податкової накладної.
У зв`язку з наведеним суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №12834735/45491467 від 07.05.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 20.12.2024.
Суд виходить із того, що оскаржувані рішення не містять належного обґрунтування підстав відмови у реєстрації податкових накладних, оскільки контролюючим органом не конкретизовано, які саме документи, подані позивачем, складені з порушенням законодавства, у чому полягають такі порушення та яких саме документів, на думку контролюючого органу, не вистачало для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. За встановлених обставин наведені у спірних рішеннях мотиви не дають можливості перевірити обґрунтованість висновків контролюючого органу та встановити фактичні підстави прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні позивачем в ЄРПН датою її фактичного подання, суд зазначає таке.
Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з пунктом 19 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до абзацу другого пункту 20 Порядку №1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
Дослідивши наявні письмові докази у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.
Судові витрати по справі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4 844.80 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України № 1270, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 4 844.80 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у м. Києві, оскільки саме спірне рішення відповідача-1 призвело до виникнення спірних правовідносин. 
У свою чергу, оскільки Державна податкова служба України виконує функції по адмініструванню ЄРПН та здійснює реєстрацію у вказаному Реєстрі податкових накладних (у тому числі на виконання судового рішення), задоволення позовної вимоги до ДПС України носить похідний, технічний характер, у той час як саме рішення Головного управління ДПС у м. Києві по зупиненню та відмові реєстрації призвело до виникнення даного спору, внаслідок чого на підставі ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України , саме цей контролюючий орган має компенсувати понесені позивачем судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ» (адреса м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 10, офіс 203, 02099, є електронний кабінет ЄСІТС ЄДРПОУ 45491467) до Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві (адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ЄДРПОУ 44116011) та до Державної податкової служби України (адреса 04053, м. Київ, Львівська площа, 8 ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасувати рішення – задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві №12834735/45491467 від 07.05.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 20.12.2024.
3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 20.12.2024 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ», код ЄДРПОУ 45491467, в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного подання – 16.01.2025 року.
4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІНУКС ЛАЙТ» понесені ним судові витрати у розмірі 4 844.80 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби України у місті Києві (адреса 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ЄДРПОУ 44116011).
5. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.