ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/2977/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дії щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності з 29 березня 2023 року згідно норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити переведення та виплату ОСОБА_1 пенси по інвалідності згідно норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки) з 10 вересня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області з 22 серпня 2017 року: спочатку, як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02 червня 2026 року №1402-VII «Про судоустрій та статус суддів», з 29 березня 2023 року з ініціативи відповідача був переведений на пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України від 09 липня 2003 року №1058-11V «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», а з 21 листопада 2025 року перейшов на пенсію по віку за загальним законом в зв`язку із досягненням пенсійного віку. 
Разом з тим, при переведенні на пенсію по інвалідності відповідач застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, а не показник середньої заробітної плати по Україні згідно до норм частини 2 статті 40 Закону №1058-IIV, визначеної для призначення нової пенсії: за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки), про що повідомив листом від 19 лютого 2026 року. 
Позивач з такими діями відповідача не погоджується, вважає їх неправомірними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення.
З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача ГУПФУ у Волинській області у відзиві на позовну заву проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки положення статті 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” застосовуються саме при призначенні пенсії. В даному випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, яке врегульовано частиною третьою статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
У зв`язку з цим, при застосуванні показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки управління діяло правомірно, в межах та виконання норм чинного законодавства.
Відтак, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Крім того, 06 квітня 2026 року на адресу суду представником Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області подано клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, площа Свободи, будинок 5, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати підстави (поважні причини) пропуску такого строку, або ж надати належні та допустимі докази дотримання тримісячного строку звернення до суду.
10 червня 2026 року засобами поштового зв`язку позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 12.06.2026 заяву про поновлення строку звернення до суду задоволено та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду, продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзиву на позовну заяву не подало.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області, зокрема:
з 22 серпня 2017 року як отримувач довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02 червня 2026 року №1402-VII «Про судоустрій та статус суддів»;
з 29 березня 2023 року з ініціативи відповідача був переведений на пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України від 09 липня 2003 року №1058-11V «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування»;
з 21 листопада 2025 року перейшов на пенсію по віку за загальним законом в зв`язку із досягненням пенсійного віку. 
Разом з тим, при переведенні на пенсію по інвалідності відповідач застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки, а не показник середньої заробітної плати по Україні згідно до норм частини 2 статті 40 Закону №1058-IIV, визначеної для призначення нової пенсії: за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки), про що повідомив листом від 19 лютого 2026 року. 
Не погоджуючись з такими діями позивач вимушений звернутися до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Разом з тим, частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною другої вказаної статті Закону №1058-ІV визначено, що за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.
Відповідно до вимог статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
З матеріалів справи слідує, що при переведенні позивача з довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02 червня 2026 року №1402-VII «Про судоустрій та статус суддів», на пенсію по інвалідності відповідно до норм Закону України від 09 липня 2003 року №1058-11V «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», відповідач застосував середній показник заробітної плати за 2014, 2015 та 2016 роки. 
При цьому, за позицією відповідача застосовувати середню заробітну плату за 2020, 2021, 2022 роки немає підстав, оскільки в даному випадку має місце переведення пенсії із одного виду на інший. 
Проте, суд не погоджується з такими діями відповідача, оскільки Закон №1788-ХІІ передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. 
З огляду на те, що 29 березня 2023 року позивача вперше переведено на пенсію відповідно до вимог Закону №1058-ІV, тому в даному випадку відбувається не переведення з одного виду пенсії на інший в межах дії Закону №1058-ІV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону.
За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2023 рік), тобто за 2020-2022 роки.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 22.01.2019 у справі №577/2457/17, від 19.01.2022 у справі №528/639/17.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не довів належними та допустимими доказами правомірність своїх дій щодо застосування при призначенні пенсії за віком відповідно до вимог Закону №1058-ІV показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, вищенаведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, беручи до уваги повноваження суду, визначені у статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності з 29 березня 2023 року згідно норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити переведення та виплату ОСОБА_1 пенси по інвалідності згідно норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки) з 10 вересня 2025 року.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір в розмірі 1331, 20 грн, сплачений згідно з квитанцією.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності з 29 березня 2023 року згідно норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити переведення та виплату ОСОБА_1 пенси по інвалідності згідно норм Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2020-2022 роки) з 10 вересня 2025 року.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, код ЄДРПОУ 13358826).
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська область, місто Харків, площа Свободи, будинок 5, Держпром, 3 під`їзд 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344).

Суддя Ю.Ю. Сорока