Справа №461/1869/25 

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В., за участі секретаря судового засідання Сороки П. В., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил, -
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21.07.2025 (справа № 461/1869/25) за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил, позовні вимоги задоволено, тим самим вирішено:
- у постанові Львівської митниці Державної митної Служби України у справі про порушення митних правил № 1643/209000/24 від 25.02.2025 відносно ОСОБА_1 змінити захід стягнення, застосований до правопорушника, у межах, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, зі штрафу у сумі 34’048,53 гривень на штраф у сумі 21’663,75 гривень.
- стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України збору за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 605,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5’000,00 грн.
У подальшому до суду звернувся представник ОСОБА_1 – адвокат Васечко Ю. А. зі заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 461/1869/25, у якій останній просить стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 5’348,40 грн витрат на залучення судового експерта та складання висновку експерта №СЕ-19/114-25/10782-ТВ від 02 липня 2025 року.
Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи, що стверджується матеріалами справи.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Станом на дату розгляду заяви, заперечень від відповідача щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило.
Згідно з ч. ч. 1, 3 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Дослідивши матеріалами справи, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.
Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються зі судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, та витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз.
У частині другій статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим
Окрім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
У свою чергу, у частині 5 статті 137 КАС України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Згідно з частинами 6, 7, 8 ст. КАС України, розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 квітня 2025 року по вказаній справі призначена судова товарознавча експертиза, виконання якої доручено експертам Науково-дослідного експертного криміналістичного центру при ГУМВС України у Львівській області. 
За результатами проведеної судової експертизи до суду надійшов висновок судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-25/10782-ТВ від 02.07.2025, також до матеріалів справи долучений рахунок-фактура № 25-187 від 15.05.2025, з якого вбачається, що вартість проведеної експертизи становить 5 348, 40 грн.
Зазначений висновок прийнятий судом в якості доказу та, як вбачається з рішення суду від 21.07.2025, досліджено його разом із іншими доказами.
У частині першій статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Згідно з частиною 2 статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
У приписах частини третьої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.
Представник позивача разом зі заявою про ухвалення додаткового судового рішення надав суду платіжну інструкцію № 0725-С4М7-В612-00Н5 від 29 травня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатив на рахунок Львівського НДЕКЦ МВС 5’348,40 грн за проведення експертизи.
У нормах частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Таким чином, суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних зі проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). 
Враховуючи те, що наданими до суду документами витрати, пов`язані зі проведенням експертизи в адміністративній справі, підтверджені, та такі є співмірними зі складністю відповідної виконаної роботи, вказана сума є розумною та не буде надмірним тягарем для відповідача, а також беручи до уваги те, що Відповідач не спростував співмірність понесених витрат, у зв`язку з чим суд вважає, що вимогу про стягнення витрат за проведення експертизи слід задовольнити та стягнути з Відповідача на користь Позивача 5’348,40 грн. витрат за проведення експертизи.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 143 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В :
1. Ухвалити додаткове рішення у справі № 461/1869/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил.
2. Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України (адреса місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄДРПОУ 43971343) за рахунок державних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) 5’348,40 грн. витрат за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-25/10782-ТВ від 02.07.2025.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Ольга ПАВЛЮК