Справа № 204/3541/26
Провадження № 3/204/691/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року суддя Чечелівського районного суду міста Дніпра Безрук Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, стосовно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя, 
УСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 620891 від 21.03.2026, 21 березня 2026 року о 22:40 у м. Дніпро по вул. Войцеховська Балка, 151 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя. На місці зі згоди водія в установленому законом порядку було пройдено огляд на стан сп`яніння за допомогою Alkotest Drager 0564 (тест 3451). Результат позитивний 1,09 проміле. З результатом огляду згоден. ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Через канцелярію суду ОСОБА_1 подав письмові пояснення, відповідно до яких 21.03.2026 він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їхали на автомобілі «Рено Кенго», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Дзеркальна. За кермом була ОСОБА_2 , він та його товариш їхали на пасажирських сидіннях. По ходу слідування ОСОБА_2 з`їхала з дороги на вулицю, яка розташована праворуч для того, щоб пропустити автомобіль патрульних поліцейських. Поліцейські під`їхали до них, причину зупинки не назвали. Після спілкування з працівниками поліції на нього склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час спілкування з поліцейськими він, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 казали, що автомобілем ОСОБА_4 не керував, що за кермом була ОСОБА_2 .
На думку ОСОБА_1 автомобіль було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з тим, що вони побачили в автомобілі чоловіків. Також під час складання протоколу поліцейські викликали працівників ТЦК.

Захисник ОСОБА_4 – адвокат Власенкова Д.П. у судовому засіданні просила суд закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення. Зазначила, що відповідно до наданого поліцейськими відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_4 не керував автомобілем, знаходився на задньому пасажирському сидінні. Крім того, в автомобілі знаходився ще один пасажир, однак всупереч положенням КУпАП працівники поліції не вжили всіх заходів для належного встановлення об`єктивних обставин справи, а саме не опитали свідків, які б могли підтвердити або спростувати пояснення ОСОБА_4 . Також з досліджених відеозаписів неможливо встановити момент, спосіб та обставини, за яких поліцейськими були виявлені ознаки сп`яніння у особи, оскільки його дії і поведінка під час застосування технічних приладів відеозапису не вказувала жодних ознак сп`яніння, у тому числі тих, що зазначені у протоколі. За таких обставин можна дійти висновку про безпідставність вимог поліцейського про проходження водієм огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу виключає в його діях порушення п. 2.5. ПДР України. 

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що ОСОБА_1 є його знайомим. Приблизно у березні 2026 року, більш точну дату не пам`ятає, він разом з ОСОБА_1 їхали в автомобілі «Рено», який належить ОСОБА_1 , щоб забрати з дому його дівчину ОСОБА_2 . На той час за кермом автомобіля був ОСОБА_3 . Приїхавши до будинку ОСОБА_5 , ОСОБА_3 попросив дівчину сісти за кермо, оскільки йому з ОСОБА_1 необхідно було обговорити робочі питання. Під час руху в районі вул. Дзеркальної, біля церкви в с. Краснопілля, побачив, що за ними слідує автомобіль патрульних поліцейських. Побачивши це, ОСОБА_5 повернула праворуч та зупинилась. Після цього до автомобіля підбігли працівники поліції та відкрили двері автомобіля, поводили себе зухвало, потім повідомили, що причиною зупинки є несправність покажчиків повороту. Їх попросили вийти з автомобіля, що вони всі зробили. Потім працівники поліції почали спілкуватися з ОСОБА_1 . 
У той день, у його присутності ОСОБА_1 автомобілем не керував, автомобілем керував він, а потім ОСОБА_2 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила суду, що точної дати та часу не пам`ятає, приблизно у березні 2026 року, у вечірній час до її будинку приїхав ОСОБА_1 зі своїм другом ОСОБА_3 , який був за кермом автомобіля. Потім за кермо сіла вона, оскільки хлопцям необхідно було про щось поговорити. Таким чином, вона була за кермом автомобіля, ОСОБА_3 був на передньому пасажирському сидіння, а ОСОБА_1 був на задньому пасажирському сидінні. Їдучи по вулиці, вона побачила, що за ними їде автомобіль патрульних поліцейських. Оскільки було темно, а дорога була не рівною, вона вирішила повернути вправо щоб пропустити автомобіль поліцейських, однак поліцейські поїхали за ними. Коли вона зупинила автомобіль, поліцейські підбігли до машини. Далі поліцейські відкрили двері автомобіля та попросили хлопців вийти. При цьому поліцейські не представилися, причину зупинки не повідомили. Пізніше працівники поліції сказали, що зупинили автомобіль, начебто, у зв`язку з несправністю автомобіля, не підсвічувався номер, але будь-якого рішення з вказаного приводу поліцейськими не виносилося. Потім відносно ОСОБА_1 склали протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, начебто, у зв`язку з виявленням ознаками алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він не пройшов ВЛК, далі викликали працівників ТЦК. 

Вислухавши у судовому засіданні захисника Власенкову Д.П., допитавши свідків, дослідивши письмові докази, долучені до справи, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.
Судом в ході судового розгляду досліджені та перевірені на наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 620891 від 21.03.2026; рапорт інспектора поліції, відповідно до якого 21.03.2026 за адресою: м. Дніпро, вул. Войцехова Балка, 151, було зупинено транспортний засіб «Renault Kengoo», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Під час перевірки документів було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія. На місці було винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Під час складання адміністративних матеріалів та спілкування з особою було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву. Особі було запропоновано пройти огляд на місці зупинки. Результат тесту позитивний 1,09 проміле. На місці відносно особи було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом. Транспортний засіб передано тверезому водію ОСОБА_2 ; акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого, у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна шкірного покриву обличчя, проведено огляд ОСОБА_1 на місці зупинки за допомогою приладу Alkotest Drager 0564, результат тесту позитивний 1,09 проміле; роздруківкою приладу DragerAlcotest 0564 за № 3451, відповідно до якої у ОСОБА_1 виявлено 1,09 проміле; відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого встановлено, що при відкритті поліцейськими дверей автомобіля за кермом знаходиться жінка, чоловік перебуває на пасажирському сидінні. Поліцейський запитав, навіщо чоловік пересів та повідомляє, що на підтвердження вказаного факту наявний запис відеореєстратора. Жінка. Яка перебуває за кермом факт зміни місця заперечує, повідомляє, що вона керувала транспортним засобом. Чоловік, особа якого у подальшому встановлена – ОСОБА_1 керування транспортним засобом заперечив. Далі поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що є достатні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували ОСОБА_4 пройти тест на встановлення стану сп`яніння на місці. ОСОБА_1 зазначив, що поїхав за дружиною, щоб вона сіла за кермо, після чого вжив небагато алкоголю. Погодився на проходження огляду на місці за допомогою приладу Драгер. Після проходження огляду, ОСОБА_1 повідомлено результат тесту, який останній не заперечував. 
Оцінюючи вищенаведені досліджені докази в сукупності з доводами сторони захисту, оцінюючи питання доведення наявності у діях ОСОБА_1  складу правопорушення, суд дійшов такого. 
Факт вчинення правопорушення повинен бути доведений та перевірений за допомогою протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколів про вилучення речей і документів, а також інших документів.
Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який згідно ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право (уповноважена) складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до диспозиції частини першої статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
При цьому, основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Під час судового розгляду позиція сторони захисту по суті зводилася до того, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а матеріали справи, зокрема долучений відеозапис, не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі. 
Так, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Під час судового засідання судом досліджено долучений до протоколу відеозапис.
Водночас, зазначений відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом, при цьому вказаним відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні автомобіля, відразу після зупинки ствердно повідомив поліцейським про те, що автомобілем не керував, за кермом автомобіля перебувала жінка, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 , яка також одразу після зупинки автомобіля, на твердження поліцейських про те, що за кермом знаходився чоловік, повідомила, що транспортним засобом керувала саме вона. Вказаним відеозаписом зафіксовано твердження поліцейських про наявність записів відеореєстратора, яким зафіксовано, що транспортним засобом керував чоловік, однак запису вказаного поліцейським відеореєстратора до матеріалів справи не долучено. 
Під час складання протоколу у графі 14 ОСОБА_1 вказано, що він за кермом не був, має свідків.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надали суду послідовні, логічні за змістом покази, які взаємоузгоджуються між собою а також з дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, письмовими поясненями ОСОБА_1 , а саме щодо обставини зупинки автомобіля "Renault Kengoo», державний номер НОМЕР_1 , 21.03.2026. Так, з показів свідків слідує, що 21.03.2026 у вказаному автомобілі знаходилося три особи: ОСОБА_6 , яка керувала автомобілем, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яків були пасажирами. Також вкапзані покази свідків підтверджують пояснення самого ОСОБА_1 , який з початку зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та впродовж судового розгляду керування транспортним засобом заперечував.
Таким чином, долучений до матеріалів справи відеозапис, яким не зафіксовано факту керування особою транспортним засобом, не може слугувати беззаперечним та належним доказом керування ОСОБА_1  транспортним засобом.
Будь-який інших доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції, які по суті суперечать відомостям встановленим з дослідженого відеозапису, а також показам допитаних у судовому засіданні свідків, і не можуть бути прийняті, як беззаперечні докази вини особи у вчиненні діяння, оскільки не являють собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», матеріали справи не містять. 
Долучені до матеріалів справи Акт огляду, а також чек приладу Драгер підтверджують, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, тобто вказаними доказами підтверджено лише стан особи, однак не свідчать про керування ОСОБА_1 транспортним засобом. 
Вищевикладене надає підстави дійти висновку, що, всупереч положень ч. 2 ст. 251 КУпАП, працівники поліції не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі.
Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Згідно із ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Ураховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення. 
Отже, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 213,221,п.1ст.247,248, 249, 251, 252, 283, 284 КУпАП,  суддя 

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Суддя          Т.В. Безрук