ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 липня 2026 року справа №360/2134/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року (повне судове рішення складено 07 січня 2026 року) у справі № 360/2135/25 (суддя в І інстанції Кисіль С.В.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) та НОМЕР_3 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-1) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_2 ) (далі – ВЧ НОМЕР_2 , відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу грошової компенсації за піднайом житлового приміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 з січня 2018 року по квітень 2021 року в сумі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 з січня 2018 року по квітень 2021 року в сумі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», який утримано з грошової компенсації за піднайом житлового приміщення за період з січня 2018 року по квітень 2021 року включно;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», який утримано з грошової компенсації за піднайом житлового приміщення за період з січня 2018 року по квітень 2021 року включно;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу грошової компенсації за піднайом житлового приміщення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 з травня 2021 року по серпень 2025 року в сумі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 з травня 2021 року по серпень 2025 року в сумі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року з урахуванням виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо невиплати позивачу грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», який утримано з грошової компенсації за піднайом житлового приміщення за період з травня 2021 року по серпень 2025 року включно;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», який утримано з грошової компенсації за піднайом житлового приміщення за період з травня 2021 року по серпень 2025 року включно.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 .
За час проходження військової служби з січня 2018 року по серпень 2025 року позивачу виплачувалася грошова компенсація за піднайом житлового приміщення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 450 «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень».
Однак, за вказаний період зазначена компенсація була виплачена не у повному обсязі, а також без компенсації податку на доходи фізичних осіб. Позивач звернувся до відповідачів з заявами про виплату такої заборгованості. Відповідачами позивачу було відмовлено в задоволенні заявлених вимог. Вказане і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії за період з 19 липня 2022 року по 29 липня 2025 року повернуто позивачу.
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії за період з січня 2018 року по 18 липня 2022 року та з 30 липня 2025 року по серпень 2025 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі грошової компенсації за піднайом (найом) житла за період з 18 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року, передбаченої Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450.
Зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житла за період з 18 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за 2018 рік у розмірі 1600,00 грн щомісяця, за 2019 рік у розмірі 1920,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, утриманих з грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 18 січня 2018 року по 04 квітня 2021 року включно відповідно.
Зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб, утриманих з грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 18 січня 2018 року по 04 квітня 2021 року включно.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації сум податку на доходи фізичних осіб, утриманих з грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 30 липня 2025 року по 31 серпня 2025 року включно відповідно.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб, утриманих з грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень за період з 30 липня 2025 року по 31 серпня 2025 року включно.
Відмовлено у задоволенні інших позовних вимог.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційних скарг зазначають, що розмір і виплата грошової компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Адміністрації Держприкордонслужби на відповідний рік, тобто ВЧ НОМЕР_1 лише виконує розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби щодо визначення необхідного розміру грошової компенсації за піднайом житлового приміщення виключно в рамках відповідних бюджетних призначень. Таким чином, хибними є твердження позивача, що ВЧ НОМЕР_1 повинні були виплачувати компенсацію саме у розмірі прожиткового мінімуму, оскільки Порядком № 450 так і передбачено – «у розмірі, який не перевищує…», а не «не нижче», отже Кабінет Міністрів України фактично делегував Адміністрації Держприкордонслужби можливість передбачати певний розмір в бюджетних асигнуваннях, який може бути лише не вище розміру прожиткового мінімуму, але може бути і нижче. 
Щодо виплати компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, то відповідач вказує, що грошова компенсація за піднайом житлового приміщення такій компенсації не підлягає.
Виплата грошової компенсації за піднайом (найм) житла не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, визначеним у частини четвертій статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а спрямована на покриття орендованого військовослужбовцем житлового приміщення. Отже, грошова компенсація за піднайом (найм) житла, включається до складу загального місячного оподатковуваного доходу і підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %, визначеною пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та з 27 травня 2017 року по 04 квітня 2021 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , з 05 квітня 2021 року по 04 вересня 2025 року – у ВЧ НОМЕР_2 , що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 від 10 серпня 2021 року, виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30 серпня 2025 року № 9009, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 квітня 2021 року № 224-ОС, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04 вересня 2025 року № 916-ОС.
Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 щодо перерахунку виплати грошової компенсації за піднайом житла військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року до 04 квітня 2021 року. Виплата за піднайом житла почалася з 18 січня 2018 року: за лютий 2018 року – 722,58 грн; за березень 2018 року – 1600,00 грн; за квітень 2018 року – 1600,00 грн; за травень 2018 року – 1600,00 грн; за червень 2018 року – 1600,00 грн; за липень 2018 року – 1600,00 грн; за серпень 2018 року – 1600,00 грн; за вересень 2018 року – 1600,00 грн; за жовтень 2018 року – 1600,00 грн; за листопад 2018 року – 1600,00 грн; за грудень 2018 року – 1600,00 грн; за січень 2019 року – 1920,00 грн; за грудень 2018 року – 1600,00 грн; за лютий 2019 року – 1920,00 грн; за березень 2019 року – 1920,00 грн; за квітень 2019 року – 504,38 грн; за травень 2019 року – 262,70 грн; за червень 2019 року – 201,00 грн; за квітень 2019 року – 1415,62 грн; за травень 2019 року – 737,30 грн; за червень 2019 року – 799,00 грн; за липень 2019 року – 1000,00 грн; за серпень 2019 року – 586,00 грн; за вересень 2019 року – 494,40 грн; за серпень 2019 року – 414,00 грн; за вересень 2019 року – 505,60 грн; за жовтень 2019 року – 1000,00 грн; за листопад 2019 року – 1000,00 грн; за грудень 2019 року – 1000,00 грн; за січень 2020 року – 1100,00 грн; за лютий 2020 року – 1100,00 грн; за березень 2020 року – 1100,00 грн; за квітень 2020 року – 1100,00 грн; за травень 2020 року – 1100,00 грн; за червень 2020 року – 1100,00 грн; за липень 2020 року – 1100,00 грн; за серпень 2020 року – 1100,00 грн; за вересень 2020 року – 1100,00 грн; за жовтень 2020 року – 1100,00 грн; за листопад 2020 року – 1100,00 грн; за грудень 2020 року – 1100,00 грн; за січень 2021 року – 1986,25 грн; за січень 2021 року – 283,75 грн; за лютий 2021 року – 1464,15 грн; за лютий 2021 року – 805,85 грн; за березень 2021 року – 969,29 грн; за березень 2021 року – 1300,71 грн; за квітень 2021 року – 302,67 грн. При цьому з позивача утримувався податок на доходи фізичних осіб у розмірі 18 %.
Відповідно до особистих карток грошового забезпечення за 2018-2021 років ОСОБА_1 , грошова компенсація за піднайом житлового приміщення позивачу виплачена у 2018 році у розмірі 16722,58 грн, у 2019 році – 17280,00 грн, у 2020 році – 13200,00 грн, у 2021 році – 7112,67 грн.
Позивач звернувся з рапортом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстровано 29 вересня 2023 року за № 703/25576/23-Вн, про виплату грошової компенсації за піднайом житлового приміщення.
Згідно з довідкою про перевірку житлових умов від 05 жовтня 2023 року, позивач зі своєю сім`єю з травня 2023 року проживав у м. Черкаси.
Відповідно до архівних відомостей за 2021-2025 роки та особистих карток грошового забезпечення за 2021-2025 роки, позивачу грошова компенсація за піднайом житлового приміщення почала виплачувалась з 29 вересня 2023 року у розмірі 6813,00 грн.
Згідно з наказами начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 вересня 2025 року № 992-ОС «Про виплату грошової компенсації за піднайом (найм) житла» і від 25 вересня 2025 року № 993-ОС «Про виплату грошової компенсації за піднайом (найм) житла», позивачу здійснено нарахування та виплата грошової компенсації за піднайом (найом) житла за липень 2025 року у розмірі 6813,00 грн та за серпень 2025 року у розмірі 6813,00 грн. З указаних сум утримано податок на доходи фізичних осіб – 18 %. Зазначена грошова компенсація за липень та серпень 2025 року виплачена у вересні 2025 року.
Позивач звернувся до відповідачів із заявою від 07 жовтня 2025 року, в якій просив надати інформацію про суми нарахувань грошової компенсації за піднайом житла щомісячно за весь час проходження військової служби; здійснити виплату заборгованості у вигляді утримуваного податку за піднайом житлових приміщень у розмірі 18 %; здійснити виплату компенсації у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Листом від 24 жовтня 2025 року № 06.1.3/П-15605/16551 ВЧ НОМЕР_1 повідомила позивача, що розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450. Оскільки згідно з Інструкцією щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, яка затверджена наказом Міністерства Фінансів України від 12 лютого 2012 року № 333 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 березня 2012 року № 456/20769, компенсаційні виплати, передбачені Порядком № 450 фінансуються у відповідності підпункту 2.5.3 пункту 2.5 глави 1 за кодом економічної класифікації видатків бюджету № 2730 «Інші виплати населенню», а не за рахунок коштів, які передбачені на грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців (код економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове утримання військовослужбовців»), то на них не поширюється норма пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України.
Листом від 21 жовтня 2025 року № 09/П-3689/3770 ВЧ НОМЕР_2 повідомила позивача, що грошова компенсація, що виплачується військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень, оподатковується податком на доходи фізичних осіб у відповідності до підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України за ставкою 18 відсотків, встановленою пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 3 пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Згідно з абзацом 4, 5 пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 10 пункту 1 статті 12 Закону № 2011-XII встановлено, що у разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.
Аналіз наведених норм Закону № 2011-XII свідчить про те, що грошове забезпечення визначене статтею 9, водночас статтею 12 врегульовано питання забезпечення військовослужбовців житлом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень (далі – Порядок № 450).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 450 грошова компенсація особам офіцерського складу та курсантам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі – військовослужбовці), виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) в розмірі, який не перевищує: у м. Києві – 2 мінімальні заробітні плати; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах – 1,5 мінімальної заробітної плати; в інших населених пунктах - 1 мінімальної заробітної плати. При цьому військовослужбовцям за наявності у них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри збільшуються в 1,5 раза.
У подальшому постановою Уряду від 27 грудня 2018 року № 1160 внесено зміни до Порядку № 450 та змінено назву.
Пункт 2 викладено в такій редакції:
«Особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку (далі - військовослужбовці), грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: у м. Києві – двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах – півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 раза.».
Виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік (пункт 3 Порядку №450).
Вказане свідчить, що чинним законодавством передбачено лише верхню межу розміру компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, яка в інших населених пунктах не повинна перевищувати одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, – за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.
Як зазначено у пункті 5 Порядку № 450, для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи:
- копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї;
- копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї;
- інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї;
- копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу);
- копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки;
- належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).
Підстави для відмови військовослужбовцям у виплаті грошової компенсації визначені у пункті 6 Порядку № 450.
Пунктом 7 Порядку № 450 встановлено, що виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю; встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.
Адміністрація Державної прикордонної служби України наказом від 20 грудня 2007 року № 1040 затвердила Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України (далі – Інструкція № 1040).
Абзацом 2 пункту 1.3 Інструкції № 1040 встановлено, що для інших військовослужбовців орган Державної прикордонної служби зобов`язаний орендувати житло з метою забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або на бажання військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення в установленому порядку.
У подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі – Інструкція № 26).
Пунктом 3 Розділу І Інструкції № 26 встановлено, що у разі відсутності службових жилих приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються в гуртожитках, сімейних гуртожитках, а військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, – у спеціально пристосованих казармах (далі – службова жила площа) або орган Держприкордонслужби орендує їм житло чи за їх бажанням виплачує їм грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 1 Розділу ІV Інструкції № 26 у разі відсутності службових жилих приміщень (службової жилої площі) для надання військовослужбовцям орган Держприкордонслужби зобов`язаний орендувати для них житло відповідно до законодавства України або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення (далі – компенсація за піднайом).
Орган Держприкордонслужби має право орендувати житло (ліжко-місця, кімнати в гуртожитках, квартири тощо) або виплачувати грошову компенсацію за піднайом жилих приміщень у межах наявних бюджетних асигнувань, передбачених кошторисом для цієї мети. Житло орендується у підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та у громадян, про що укладається відповідний договір оренди житла.
Відповідно до абзаців 1-4 пункту 4 Розділу ІV Інструкції № 26 оплата оренди житла здійснюється за місцем проходження військової служби (навчання) військовослужбовця, а в разі відсутності за місцем проходження військової служби бухгалтерської служби – за місцем виплати йому грошового забезпечення.
Військовослужбовцям Адміністрації Держприкордонслужби оплату здійснює орган, в якому вони перебувають на матеріальному забезпеченні.
Граничний розмір орендної плати визначається щороку в межах бюджетних асигнувань, передбачених для цих цілей на відповідний бюджетний період.
Розмір орендної плати (без урахування вартості комунальних послуг та енергоносіїв, які військовослужбовець сплачує за рахунок власних коштів) не може перевищувати розміру грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень, встановленого Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450 (зі змінами).
Отже, визначення розміру грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення та її виплата здійснюються не лише згідно наказу командира військової частини, де проходить службу військовослужбовець, а її розмір не повинен перевищувати розмір, визначений пунктом 2 Порядку № 450, та виплата грошової компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік.
Відповідно до пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23 січня 2018 року № 4 «Про заходи з виконання бюджету на 2018 рік» з 01 січня 2018 року встановлено розмір виплати грошової компенсації особам офіцерського складу та курсантам Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, які перебувають у шлюбі, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, який залежно від кількості членів сім`ї не може перевищувати: для м. Києва – 3200,00 грн (1-3 чол.); 4800,00 грн (4 чол. і більше); для обласних центрів – 2400,00 грн (1-3 чол.); 3600,00 грн (4 чол. і більше); для інших населених пунктів – 1600,00 грн (1-3 чол.); 2400,00 грн (4 чол. і більше).
Згідно з пунктом 8 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 січня 2019 року № 1 «Про заходи з виконання бюджету на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено розмір виплати грошової компенсації визначеним категоріям військовослужбовців та курсантам Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, які перебувають у шлюбі, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, який залежно від кількості членів сім`ї не може перевищувати: для м. Києва – 3840,00 грн (1-3 чол.); 5760,00 грн (4 чол. і більше); для обласних центрів – 2880,00 грн (1-3 чол.); 4320,00 грн (4 чол. і більше); для інших населених пунктів – 1920,00 грн (1-3 чол.); 2880,00 грн (4 чол. і більше).
Відповідно до пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 січня 2020 року № 1 «Про заходи з виконання бюджету на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено розмір виплати грошової компенсації визначеним категоріям військовослужбовців та курсантам Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, які перебувають у шлюбі, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, який залежно від кількості членів сім`ї не може перевищувати: для м. Києва – 2200,00 грн (1 чол.), 2750,00 грн (2 чол.), 4204,00 грн (3 чол.); 6306,00 грн (4 чол. і більше); для обласних центрів – 1650,00 грн (1 чол.), 2200,00 грн (2 чол.), 3153,00 грн. (3 чол.); 4729,50 грн (4 чол. і більше); для інших населених пунктів – 1100,00 грн (1 чол.), 1430,00 грн (2 чол.), 2102,00 грн (3 чол.); 3153,00 грн (4 чол. і більше).
Згідно з пунктом 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 04 січня 2021 року № 1 «Про заходи з виконання бюджету на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено розмір виплати грошової компенсації визначеним категоріям військовослужбовців та курсантам Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького, які перебувають у шлюбі, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, який не може перевищувати: для м. Києва – 4540,00 грн, при цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї сума не може перевищувати 6810,00 грн; для обласних центрів – 3 405,00 грн, при цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї сума не може перевищувати 5107,50 грн; для інших населених пунктів – 2270,00 грн, при цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї сума не може перевищувати 3405,00 грн.
Пунктом 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 січня 2025 року № 13-АГ «Про заходи з виконання бюджету на 2025 рік» визначено здійснювати виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень у межах бюджетних асигнувань, затверджених на 2025 рік. Встановлено, що з 01 січня 2025 року розмір виплати грошової компенсації визначеним категоріям військовослужбовців Держприкордонслужби за піднайом (найом) ними жилих приміщень, який не може перевищувати: для м. Києва – 6056,00 грн, водночас військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї сума не може перевищувати 9084,00 грн; для обласних центрів – 4542,00 грн, водночас військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї сума не може перевищувати 6813,00 грн; для інших населених пунктів – 3028,00 грн, водночас військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї сума не може перевищувати 4542,00 грн.
Зазначені розміри виплат грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення повністю узгоджуються з нормами права, встановленими пунктом 3 Порядку № 450 та Інструкціями № 1040 та № 26.
Зазначені накази Адміністрації Державної прикордонної служби України не скасовані та нечинними в судовому порядку не визнавались.
Судом установлено, що виплата за піднайом житла ВЧ НОМЕР_1 почалася з 18 січня 2018 року.
Отже, спірним періодом в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу грошової компенсації за піднайом житлового приміщення відповідно до Порядку № 450 є період з 18 січня 2018 року по 04 квітня 2021 року (18 січня 2018 року – дата початку виплати грошової компенсації за піднайом житла, з 05 квітня 2021 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції висновував, що на підставі вищевказаних наказів Адміністрації Державної прикордонної служби розмір грошової компенсації за піднайом житлового приміщення позивачу у 2018 року складає 1600,00 грн, у 2019 року – 1920,00 грн, у 2020 році – 1100,00 грн, у 2021 році – 2270,00 грн.
ВЧ НОМЕР_1 у 2018 році виплачена позивачу грошова компенсація за піднайом житлового приміщення у розмірі 16722,58 грн, у 2019 році – 17280,00 грн, у 2020 році – 13200,00 грн, у 2021 році – 7112,67 грн.
Таким чином, відповідачем-1 не у повному обсязі виплачено позивачу грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення за період з 18 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року відповідно до Порядку № 450, виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за 2018 рік у розмірі 1600,00 грн щомісяця, за 2019 рік у розмірі 1920,00 грн.
У задоволенні позовних вимог за період з 01 січня 2020 року по 04 квітня 2021 року необхідно відмовити, оскільки грошова компенсація за піднайом житлового приміщення виплачена позивачу у повному обсязі.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Наведеними вище нормами чинного законодавством передбачено лише верхню межу розміру компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення: в зазначених вище правових актах міститься вказівка «не може перевищувати» певного розміру/суми. 
При цьому, розмір та виплата грошової компенсації здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Адміністрації Держприкордонслужби на відповідний рік, тобто в/ч НОМЕР_1 лише виконує розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби щодо визначення необхідного розміру грошової компенсації за піднайом житлового приміщення виключно в рамках відповідних бюджетних призначень. 
Таким чином, хибними є твердження позивача та висновок суду першої інстанції про те, що в/ч НОМЕР_1 повинні були виплачувати компенсацію саме у певному розмірі.
Отже, підстав для задоволення цієї частини позовних вимог немає.

В іншій частині позовних вимог судом першої інстанції відмовлено (повернуто). Рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачами. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Щодо вимоги про нарахування та виплату грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», яку утримано з грошової компенсації за піднайом житлового приміщення, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено факт виплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житла та утримання з неї сум податку на доходи фізичних осіб за період з 18 січня 2018 року по 04 квітня 2021 року та з 30 липня 2025 року по 31 серпня 2025 року.
Статтею 165 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено доходи, які не включаються до доходу.
Пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України було встановлено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Законом України № 466-IX від 16 січня 2020 року «Про внесення змін до податкового кодексу України», який набрав чинність 23 травня 2020 року, пункт 168.5 статті 168 ПК України викладений в наступній редакції:
«Суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян».
Внесеними змінами, законодавець врегулював питання визначені Законом № 2011-XII виплати членам сім`ї загиблого (померлого).
Відповідно до пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» законопроект розроблений з метою запровадження міжнародних стандартів податкового контролю для всіх учасників міжнародної торгівлі та імплементація норм, передбачених Планом протидії практикам розмивання оподатковуваної бази й виведення прибутку з-під оподаткування (далі – План дій BEPS), реформування інституту фінансової відповідальності та удосконалення процедури адміністрування податків та зборів.
Отже, даними змінами в Податковому кодексі України не вносились зміни до порядку та умов виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житла.
В той же час, суд звертає увагу, що зазначена грошова компенсація (інша виплата) покликана на тимчасове забезпечення військовослужбовця (у даному випадку позивача) житлом для виконання службових обов`язків.
Право на компенсацію сум податку на доходи фізичних осіб при отриманні грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень, яка відноситься до інших виплат та передбачена положеннями частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 168.5 статті 168 ПК України, виникло у військовослужбовців, як до так і після 23 травня 2020 року (дня набрання законної сили Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX).
Постановою від 15 січня 2004 року № 44 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі – Порядок № 44).
Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі – грошова компенсація) (пункт 1 Порядку № 44).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
З наведеного, на думку суду, грошова компенсація за піднайом (найом) житлових приміщень відноситься до інших виплат військовослужбовців ДСНС України, а тому утримані суми податку з доходів фізичних осіб підлягають компенсації.
Отже, апеляційні скарги відповідачів з цього приводу підлягають відхиленню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив часткове порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ВЧ НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду – частковому скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі № 360/2134/25 – скасувати в частині задоволення позовних вимог, яким
визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі грошової компенсації за піднайом (найом) житла за період з 18 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року, передбаченої Порядком виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450;
зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житла за період з 18 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за 2018 рік у розмірі 1600,00 грн щомісяця, за 2019 рік у розмірі 1920,00 грн, з урахуванням раніше виплачених сум,
та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні таких позовних вимог – відмовити.
В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 року у справі № 360/2134/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 27 липня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук