ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/770/26	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: Судді-доповідача Кальника В.В.,
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі 
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 в адміністративній справі №340/770/26 
за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги про: 
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0567647-2406-1104-UA35020030000022644 від 07.11.2025 р. про нарахування до сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2024 рік у розмірі 23 902,15 грн;
- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0584930-2406-1104-UA35020030000022644 від 24.12.2025 р. про нарахування до сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік у розмірі 22 555,55 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.06.2023 р., ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та має основний вид діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Витягом з реєстру платників єдиного податку №2311023400024 від 26.06.2023 р. встановлено, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на 2 групі 20 ставки єдиного податку. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.04.2014 р., а також витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №19836968 від 01.04.2014 р., позивачу на праві приватної власності належить будівля молочного блоку загальною площею 673,3 кв. м., що розташована по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 328040835243). Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 02.02.2026 р. Вказано, що Ульяновським комунальним міжміським БТІ було здійснено технічну інвентаризацію будівлі сільськогосподарського призначення, за результатами якої 24.02.2014 р. сформовано технічний паспорт на виробничу будівлю молочного блоку. Зауважено, що ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Петрова Михайла Сергійовича із заявою про проведення будівельно-технічного експертного дослідження об`єктів нерухомості, в тому числі, будівлі молочного блоку, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , а саме, чи відноситься даний об`єкт до будівель сільськогосподарського призначення. Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №47/23 від 10.08.2023 р. було встановлено, що будівля молочного блоку, розташована за вищевказаною адресою, відноситься саме до будівель сільськогосподарського призначення, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271). Також, висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження №03/26 від 11.02.2026 р. встановлено, що вищевказана будівля молочного блоку належить до нежитлових сільськогосподарських будівель, а саме до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд Національного класифікатора будівель і споруд НК 018:2023. Звернуто увагу, що позивач як сільськогосподарський товаровиробник, використовує належну йому будівлю у сільськогосподарській діяльності, в оренду/лізинг/позичку не здає, тому, на думку позивача, таке нерухоме майно в силу положень п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування. Водночас, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області стосовно зазначеної будівлі було нараховано позивачу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2024 рік та винесено податкове повідомлення-рішення від 07.11.2025 р. №0567647-2406-1104- UA35020030000022644. 
Зі змісту листа Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 22.12.2025 р. №17680/6/11-28-24-02-05 вбачається, що підставою для винесення вказаного податкового повідомлення-рішення є невикористання молочного блоку за цільовим призначенням, оскільки ФОП ОСОБА_1 має основний КВЕД 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур». У подальшому, за аналогічних підстав відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 24.12.2025 р. №0584930-2406-1104-UA35020030000022644, яким позивачу нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік. 
Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені всупереч положенням чинного податкового законодавства України, порушують законні права та інтереси позивача як суб`єкта господарювання у сфері сільськогосподарської діяльності.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував пільгу, передбачену пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України (ПКУ), з огляду на невідповідність критеріям цільового використання майна, оскільки відповідача вважає, що пільга поширюється виключно на будівлі сільськогосподарських товаровиробників, віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271 за Державним класифікатором); з огляду на невідповідність функціонального призначення об`єкта, оскільки, на думку відповідача, належна позивачу будівля «молочний блок» за своїм функціональним призначенням є виробничим/переробним об`єктом логістики та санітарії, тому належить до «Будівель промисловості» (клас 1251), на які пільга не поширюється; з огляду на невідповідність профілю діяльності ФОП задекларованим доходам, оскільки основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є вирощування зернових та бобових культур (КВЕД 01.11). При цьому, відповідно до податкових декларацій за 2023 та 2024 роки, позивач отримував дохід виключно за цим КВЕД і не декларував жодних доходів від переробки чи реалізації молочної продукції (тваринництва). Також скаржник посилається на відсутність доказів фактичного використання будівлі, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів того, що будівля молочного блоку площею 673,3 кв.м взагалі використовувалася у його поточній сільськогосподарській діяльності (твердження представника про нібито зберігання там зерна та запчастин залишилися голосними та недоведеними).
Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає. Позивач наголошує на тому, що контролюючий орган не надав жодних доказів (контрвисновків експерта) на підтвердження приналежності будівлі до промислових об`єктів (клас 1251) та намагається нав`язати суду власне необґрунтоване тлумачення класифікаторів будівель. Також позивач вказав на доведеність статусу сільськогосподарського товаровиробника та факту використання майна у власній аграрній діяльності.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 22.06.2023 р., основний вид діяльності – 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Із 01.07.2023 р. ФОП ОСОБА_1 перейшов на спрощену систему оподаткування 2 групи (ставка – 20% доходу).
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будівля молочного блоку за літерою «А» 1972 року забудови загальною площею 673,3 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 10.08.2023 р. №47/23 встановлено, що будівля молочного блоку, розташована за адресою: АДРЕСА_1 відноситься саме до будівель сільськогосподарського призначення, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271).
Висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 11.02.2026 р. №03/26 встановлено, що будівля молочного блоку, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить до нежитлових сільськогосподарських будівель, а саме до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд Національного класифікатора будівель і споруд НК 018:2023.
07.11.2025 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №0567647-2406-1104-UA35020030000022644, яким ОСОБА_1 визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2024 рік у розмірі 23 902,15 грн.
24.12.2025 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №0584930-2406-1104-UA35020030000022644, яким ОСОБА_1 визначено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік у розмірі 22 555,55 грн.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність податкових повідомлень-рішене не було доведено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з пп.265.1.1 п. 265.1 статті 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Водночас, на підставі пп.«ж» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Отже, застосування підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачає наявність трьох умов:
- власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником (юридичною та фізичною особою);
- об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесений до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;
- об`єкт нерухомості не здається їх власником в оренду, лізинг, позичку.
Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів «а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту «в» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів «б» і «в» цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно з пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). 
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що об`єктом, на яке нараховано податок на нерухоме майно, є будівля молочного блоку загальною площею 673,3 кв. м., що розташована по АДРЕСА_1 .
Зазначена будівля на праві приватної власності належить ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.04.2014, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 19836968 від 01.04.2014.
Позивач здійснює сільськогосподарську діяльність з вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, а основним діяльності є КВЕД 01.11.
У своїй підприємницькій діяльності позивач використовує належну йому будівлю молочного блоку по вул. Господарча, 1, с. Чистопілля як будівлю сільськогосподарського призначення.
При цьому, дана будівля відноситься саме до будівель сільськогосподарського призначення, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), а відповідно до Класифікатора будівель і споруд Національного класифікатора будівель і споруд НК 018:2023 – до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271).
Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи висновками експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 47/23 від 10.08.2023 та № 03/26 від 11.02.2026.
Як виснував Верховний Суд у постановах від 21 травня 2024 року у справі № 600/5153/23-а та від 05 лютого 2025 року у справі № 500/6132/23, застосування цієї пільги потребує одночасної наявності трьох критеріїв: власник об`єкта є сільськогосподарським товаровиробником; об`єкт за класифікаційними ознаками належить до класу сільськогосподарських будівель (код 1271); майно не здається в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).
Разом з тим, Наказом Міністерства економіки України від 16.05.2023 № 3573, який набрав чинності 01.01.2024, було скасовано класифікатор ДК 018-2000 «Державний класифікатор будівель та споруд» та затверджено Національний класифікатор НК 018:2023 «Класифікатор будівель і споруд».
Згідно із Національним класифікатором НК 018:2023, клас 1271 «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» групи 127 «Інші нежитлові будівлі» включає в себе будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.
Тобто, визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу, підрозділу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000, а починаючи з 01 січня 2024 року – НК 018:2023.
Колегія суддів зазначає, що віднесення належної позивачу на праві власності будівлі до «Будівель сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства (код 1271)» підтверджується висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 47/23 від 10.08.2023, згідно з яким будівля молочного блоку належить до будівель сільськогосподарського призначення.
Також, згідно з висновком експерта за результатами проведення дослідження (будівельно-технічного) № 03/26 від 11.02.2026, будівля молочного блоку за адресою вулиця Господарча, 1, с. Чистопілля, Голованівський район, Кіровоградської області відноситься саме до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023.
Відтак, об`єкт нерухомості, належний позивачу на праві приватної власності, щодо якого контролюючим органом нараховані податкові зобов`язання, належить до будівель/споруд, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.
За технічними характеристиками спірна будівля молочного блоку підпадає під визначення об`єктів, що звільняються від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наведеному у підпункті «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України.
Водночас, відповідач в якості доводів апеляційної скарги зазначає, що будівля молочного блоку за функціональним призначенням є виробничим або переробним об`єктом, а отже відноситься до «Будівель промисловості» (клас 1251)». 
Разом з тим відповідач, всупереч покладеному на нього процесуальному обов`язку доказування, не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував віднесення будівлі молочного блоку до промислових споруд (клас 1251). Відтак, колегія суддів вважає доводи контролюючого органу про те, що спірна нерухомість не є об`єктом сільськогосподарського призначення (клас 1271), безпідставними, які не спростовують обґрунтованих аргументів позивача та зводяться виключно до власного, нормативно не підтвердженого тлумачення положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 і Національного класифікатора НК 018:2023».
Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 340/1905/18 дійшов висновку про те, що для звільнення особи від сплати податку на нерухоме майно на підставі пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є обов`язковим використання нерухомого майна за його цільовим призначенням, достатньою умовою є його приналежність до відповідного класу будівель сільськогосподарського призначення та його здатність використовуватись у сільськогосподарській діяльності, тобто в цілях сільськогосподарського товаровиробництва.
З огляду на це, для застосування податкової пільги, визначеної підпунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України достатнім є приналежність нежитлової будівлі до відповідного класу будівель сільськогосподарського призначення та її здатності використовуватись в цілях сільськогосподарського товарного виробництва (незалежно від того, чи то в цілях розведення тварин, чи то з метою зберігання зерна тощо).
Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи позивачем зазначалось, та не було спростовано відповідачем, що будівля молочного блоку використовується позивачем для зберігання та товарної обробки вирощеної ним сільськогосподарської продукції, переробки зернових і олійних культур, для обслуговування, ремонту та зберігання необхідної для обробки землі сільськогосподарської техніки, що, в свою чергу, підтверджується висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження № 47/23 від 10.08.2023 (сторінка 7 розділу ІІ «Дослідження»). 
Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що твердження відповідача в апеляційній скарзі щодо того, що позивачем не доведено використання спірної будівлі молочного блоку у своїй діяльності є безпідставними.
Також, суд зазначає, що в розумінні п. п. «ж» п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, право на пільгу зі сплати податку мають особи (як юридичні, так і фізичні), які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є КВЕД 01.11 «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур».
У позивача в приватній власності, а також у користуванні на праві оренди перебувають земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: загальною площею 1,6562 га з кадастровим номером 3524385500:51:000:0016, загальною площею 5,2249 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0146, загальною площею 3,5537 га з кадастровим номером 3521481800:02:000:0007, загальною площею 4,6069 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0126, загальною площею 5,2207 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0128, загальною площею 5,9474 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:2005, загальною площею 5,9472 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:1004, загальною площею 5,0671 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0127, загальною площею 5,0782 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0055, загальною площею 10,2401 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0018, загальною площею 4,4917 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0300, загальною площею 4,4916 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0308, загальною площею 2,5454 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:0313, загальною площею 2,3368 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:2313.
Позивач є орендарем земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, зокрема, загальною площею 2,51 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:9045 та загальною площею 11,2 га з кадастровим номером 3524385500:02:000:9046.
Вищезазначене підтверджується інформаційними довідками з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02.02.2026, що додаються до матеріалів справи.
Позивач як фізична особа-підприємець займається господарською діяльністю у сфері сільськогосподарського виробництва, відповідно до визначених за КВЕД видами економічної діяльності, а тому суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні дійшов обґрунтованого висновку про те, що ФОП ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що будівля молочного блоку використовується позивачем у власній діяльності для зберігання та товарної обробки вирощеної продукції, переробки зерна та олійних культур, а також для обслуговування, ремонту й зберігання власної агротехніки (що зафіксовано на стор. 7 висновку експерта № 47/23). При цьому, будівля молочного блоку не передавалась позивачем іншим особам в оренду, лізинг, позичку, що, в свою чергу, підтверджується відсутністю відповідних записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на відповідне нерухоме майно.
З огляду на вищезазначене, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано сукупності умов, за яких належне йому нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, звільнено від оподаткування відповідно до положень п. п. «ж» п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 07.11.2025 № 0567647-2406-1104-UA35020030000022644 та від 24.12.2025 № 0584930-2406-1104-UA35020030000022644.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Відтак, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.
Згідно з ч.1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 в адміністративній справі №340/770/26 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Кальник 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова