Справа № 587/2675/26 

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року  суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М.,розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Сумській області про притягнення до ад міністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, керівник ТОВ «Таурус-24», мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

 
29.06.2026 року до Сумського районного суду Сумської області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 406/18-28-07-06 від 19.06.2026 року, при перевірці кафетерію ТОВ «Таурус-24» за адресою: с. Косівщина, вул. Центральна, 30А, Сумського району, Сумської області, було встановлено порушення проведення розрахункових операцій в магазині, де здійснювалася роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами та пивом, без використання режиму попереднього програмування товару з найменуванням «Тютюновий виріб», «Напій», «Пиво» для товарної підкатегорії підакцизних товарів згідно з УКТ ЗЕД, чим порушено п. 11 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся.
Кожний склад правопорушення складається з наступних елементів: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна сторона та об`єктивна сторона.
Разом з тим, суду не надано жадних належних та допустимих доказів, в тому числі пояснень свідків, відеозапису, які б підтверджували вину ОСОБА_1 . До матеріалів додана лише копія акту перевірки, але не додано відповідні додатки. 
Крім того, з матеріалів справи не можливо визначити коли здійснювалися відповідні розрахунки операції.
Звертаю увагу на те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу, який би підтверджував, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, є керівником ТОВ «ТАурус-24».
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами.
А тому, керуючись ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя-

УХВАЛИЛА:

Провадження по справі відносно  ОСОБА_1  – закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

 
Суддя Л.М.Гончаренко