Справа №442/4534/26 
Провадження №2-о/442/394/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: 
головуючого – судді Крамара О.В.
з участю секретаря судового засідання – Малик О.Я. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобича цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту належності документу, заінтересована особа: Дрогобицька державна нотаріальна контора Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції –
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася в суд із вищевказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стебник Львівської області, та є дочкою ОСОБА_2 1939 р.н. та ОСОБА_3 1940 р.н.., що підтверджується Свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 12 березня 1959 року.
19 травня 1979 року, вона одружилася із ОСОБА_4 , її прізвище змінилося з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 від 21 травня 2013 року.
Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 21 травня 2013 року за її заявою, було внесено зміни до актового запису про смерть від 03 січня 2008 року на ім`я гр. ОСОБА_7 , а саме, прізвище померлого « ОСОБА_8 » було змінено на « ОСОБА_5 ».
Первинне Свідоцтво про смерть № НОМЕР_3 від 02 січня 2008 року її батька ОСОБА_9 було видане на прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 21 травня 2013 року.
У паспорті її батька, ОСОБА_9 , громадянина України, у графі прізвище вказано « ОСОБА_8 ». Таким чином, у Свідоцтві про смерть № НОМЕР_3 від 02 січня 2008 року та Свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) від 21 грудня 1995 року вказане прізвище батька « ОСОБА_8 ».
Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) від 21 грудня 1995 року посвідчує, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності гр.: ОСОБА_1 - заявниці; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_7 .
Відповідно до Свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 від 29 жовтня 1957 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_13 є чоловіком та дружиною. Після реєстрації шлюбу матері змінено прізвище на « ОСОБА_5 ». 
У Свідоцтві про народження № НОМЕР_1 від 12 березня 1959 року заявниці, батьками вказані: ОСОБА_14 1939р.н. та « ОСОБА_3 1940р.н., що не відповідає прізвищу батьків, що зазначено у паспорті ОСОБА_7 та паспорті ОСОБА_12 . 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області №442/2206/26 від 07.04.2026 встановлено факт родинних відносин між фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_1 , а саме встановлено: факт, що ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_2 1939 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У Відповіді з Дрогобицької державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.02.2025 року №72/02-14 зазначено, що неможливо встановити склад спадкового майна, оскільки свідоцтво про право власності на праві спільної власності видано на ОСОБА_7 .
Зокрема, при порівнянні документів було виявлено невідповідність у написанні прізвища спадкодавця. Зокрема: у Свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) від 21 грудня 1995 року, померлий ОСОБА_2 , зазначений прізвищем « ОСОБА_8 », тоді як у Свідоцтві про народження заявниці (№ НОМЕР_1 від 12 березня 1959 року) батько записаний, як « ОСОБА_5 ».
Дані розбіжності виникли внаслідок несистемного «перекладу» прізвища з російської на українську мову у документах.
Це унеможливлює оформлення заявницею спадкових прав на нерухоме майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_1 (відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 21 грудня 1995 року).
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд заяви у її відсутності, заявлені вимоги підтримує з підстав викладених в заяві, просить заяву задоволити.
Представник заінтересованої особи: Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, з приводу задоволення позовних вимог покладається на думку суду. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема з врахуванням: п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення
Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.
Встановлення факту належності Диплому про вищу освіту та додатка до диплому спеціаліста, заявнику необхідне для призначення пенсії.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, яка діє зі змінами 1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. 
В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.05.1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З цього слідує, що суду підвідомчий розгляд справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що заява ОСОБА_1 підставна та підлягає задоволенню. 
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_1 задоволити.
Встановити факт належності, ОСОБА_2 , 1939р.н. правовстановлюючого документу: Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 21 грудня 1995 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя О.В. Крамар