07.07.2026 Справа № 756/13881/25

Справа № 756/13881/25
Провадження № 2/756/1199/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - Тихої О.О.,
за участі секретаря судового засідання - Пух О.Б.,
представника позивача та третьої особи - Коверзнева Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

УСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
В обгрунтування позову зазначила, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . 21.07.2018 сталося залиття вказаної квартири, причиною якого, згідно з Актом № 985, став виток із зливостічного трубопроводу на технічному поверсі будинку. Внаслідок залиття відбулося пошкодження оздоблення квартири. З метою приведення квартири до належного вигляду були виконані ремонтні роботи, загальна вартість робіт та матеріалів склала 51 499 грн., що, у свою чергу, становить розмір завданої співвласникам квартири матеріальної шкоди. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у справі № 756/11786/24 з відповідача на користь співвласника ОСОБА_2 стягнута 1/3 частина від завданої шкоди виходячи з його частки у праві власності на квартиру, у якій сталося залиття. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь частину завданої шкоди, що відповідає її частці (1/3) у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме: 17 166,33 грн., а також стягнути на її користь судові витрати.
Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 03.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду по суті. 
Ухвалою суду від 17.04.2026, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у справі у якості третіх осіб залучено співвласників квартири, у якій сталося залиття, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . 
У судовому засіданні представник позивача та третьої особи ОСОБА_3 Коверзнев Д.В. позовні вимоги підтримав з викладених у позові підстав, просив позов задовольнити. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. У свої письмових поясненнях, що надійшли до суду 15.01.2026, зазначила про сплив позовної давності для заявлених позивачем вимог, посилаючись на те, що сам факт запровадження карантину не свідчить про безумовне поновлення пропущеного процесуального строку без наведення позивачем поважних причин пропуску такого строку. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2025 у справі № № 756/11786/24, на яке посилається позивач, не набрало законної сили, а отже обставини, встановлені у цьому рішенні, не мають преюдиційного значення під час розгляду даної справи. Інших доказів вини відповідача у завданні шкоди позивачем не надано. Також відсутні докази оплати проведених робіт та матеріалів та докази того, що ремонтні роботи проводилися у грудні 2021 року саме через залиття, яке мало місце ще 21.07.2018. 
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд не приймає до уваги подані через підсистему «Електронний суд» пояснення ОСОБА_2 через представника Коверзнева Д.В. , оскільки у матеріалах справи відсутні документи на підтвердження повноважень адвоката Коверзнева Д.В. представляти інтереси третьої особи ОСОБА_2 під час розгляду даної справи. 
Вислухавши представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.12.2005, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради, квартира АДРЕСА_1 на праві власності в рівних частинах належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Таким чином, позивачу належить 1/3 частина у праві власності на вказану квартиру. 
21.07.2018 сталося залиття квартири АДРЕСА_1 .
01.08.2018 комісією у складі: інженера 1 категорії ОСОБА_5 , майстра технічної дільниці ОСОБА_6 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_7 складений Акт №985 про залиття, аварію, що трапилась з покрівлі або конструктивних елементів житлового будинку по АДРЕСА_2 , затверджений в.о. начальника ЖЕД-504 ОСОБА_9
Відповідно до вказаного акту 21.07.2018 в житловому будинку за адресою по АДРЕСА_3 , трапилось залиття квартири через пошкодження зливостічного трубопроводу на технічному поверсі будинку. Внаслідок залиття пошкоджено оздоблення квартири № 73 , а саме: санвузол: стеля - 1,1 кв. м підвісна; коридор: стіни - 1,8 кв. м шпалери, підлога - 6,8 кв. м дошка паркетна; ванна: стеля - 1,1 кв. м підвісна; кімната: підлога - 3,5 кв. м дошка паркетна; кімната: підлога - 4,2 кв. м дошка паркетна; кімната: підлога - 6,9 кв. м дошка паркетна; заміна електропровода 25 м.п.; заміна трансформатора струму 220х11,5х - 2 шт. Причиною залиття є: виток із зливостічного трубопроводу на технічному поверсі будинку. Комісією в акті зроблено висновки і надано рекомендації, що для ліквідації залиття необхідно виконати ремонтні роботи у квартирі №73 , а саме: санвузол - стеля -4,4 кв. м підвісна; коридор- стіни - 43,5 кв. м шпалери, підлога -19,2 кв. м дошка паркетна; ванна- стеля-3,8 кв. м підвісна; кімната- підлога-14,9 кв. м дошка паркетна; кімната - підлога-16,3 кв. м дошка паркетна; кімната -підлога-24,9 кв. м дошка паркетна; заміна електропровода - 25 мл.; заміна трансформатора струму 220х11,5-2 шт.
11.12.2021 між ОСОБА_1 (замовник) та ФОП ОСОБА_8 (виконавець) було підписано акт приймання виконаних робіт та матеріалів, згідно якого виконавець виконав роботи, а замовник прийняв наступні результати робіт та матеріали, а саме: очищення стелі від фарби / крейди - 8,2 кв. м, вартістю - 656,00 грн; грунтування поверхні стелі - 8,2 кв. м, вартістю - 393,60 грн; грунтовка Ceresit СТ 17 10л - 7 шт., вартістю - 3592,40 грн; фарбування поверхні стелі у 2 шари - 8,2 кв. м, вартістю - 639,60 грн, монтаж багету під стелю - 26,2 м.п., вартістю -1441,00 грн; демонтаж шпалер - 43,5 кв. м, вартістю - 2871,00 грн; шпаклювання поверхонь та дефектів шпаклівкою - 51,7 кв. м, вартістю - 6721,00 грн; стартова шпаклівка Knauf HP start 30кг - 4 шт., вартістю - 1233,20 грн; грунтування поверхні стін - 43,5 кв. м, вартістю - 2088,00 грн; поклейка шпалер на флізеліновій основі на стіну - 43,5 кв. м, вартістю - 6960,00 грн; циклювання дошки паркетної - 75,3 кв. м, вартістю - 7153,00 грн; лакування лаком на розчинниках - 75,3 кв. м, вартістю - 7530,00 грн; улаштування плінтусу дерев`яного - 20,7 м.п., вартістю - 1345,00 грн; демонтаж проводу трансформаторів під підвісною стелею - 1 посл., вартістю - 2000,00 грн; кабель силовий багатожильний 3х2,5 мідь - 25 м.п., вартістю - 1475 грн; трансформатор струму 11,5V - 2 шт., вартістю - 1330,00 грн; електромонтажні роботи - 1 посл., вартістю - 3210,00 грн; валик для фарбування Tempo Evro - 4 шт., вартістю - 859,20 грн. 
Загальна сума виконаних робіт складає 51499,00 грн.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Даний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Факт залиття квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується актом №985 про залиття від 01.08.2018. Причиною залиття квартири, став витік із зливостічного трубопроводу на технічному поверсі будинку АДРЕСА_3 , що також зафіксовано в акті про залиття від 01.08.2018. Балансоутримувачем вказаного будинку є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», що не заперечувалося відповідачем. 
Відповідач не спростував жодними належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири АДРЕСА_1 , як і того, що необхідність у проведенні ремонтних робіт та придбанні матеріалів на загальну суму 51 499,00 грн. виникла у позивача саме через залиття її квартири з вини відповідача як балансоутримувача будинку, що мало місце 21.07.2018. 
З огляду на викладене, суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири АДРЕСА_1 , сталося з вини відповідача.
Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець послуг - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Одночасно слід зазначити, що зазначеними Правилами, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).У додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії.
Акт № 985 про залиття, аварію, що трапилась з покрівлі або конструктивних елементів житлового будинку по АДРЕСА_3 складений згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, оскільки у ньому містяться такі обставини: дата та місце складання; члени комісії, що складають акт; місце, де трапилось залиття; подія, що трапилась; наслідки залиття; а також причини залиття. Вказаний акт про залиття є належним та допустимим доказом наявності вини відповідача у залитті квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.
На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, позивачем надано суду акт № 97 про приймання виконаних робіт та матеріалів від 11.12.2021, укладений між ОСОБА_1 (замовником) та ФОП ОСОБА_8 (виконавцем), згідно з яким виконавець виконав роботи, а замовник прийняв роботи та матеріали. Загальна сума виконаних робіт склала 51499,00 грн. 
Відповідачем доказів на спростування вартості матеріалів та виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої залиттям квартири позивача не надано, клопотання про призначення у справі судової експертизи не заявлялося. 
Таким чином, встановивши, що матеріалами справи доведено завдану шкоду, протиправну поведінку, причинно-наслідковий зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири, суд приходить висновку, що завдана позивачу як співвласнику квартири шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у частці, що відповідає частці позивача у праві власності на квартиру, тобто у розмірі 1/3 частини від розміру завданих збитків.
Щодо заявленого представником відповідача клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності суд зазначає наступне. 
Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09,§ 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року).
02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, з 12.03.2020 на всій території України встановлений карантин.
Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30 червня 2023 року.
Беручи до уваги вищевказані положення постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023.
Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Окрім того, Законом України від 08 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 02.07.2025 в справі № 903/602/24 зазначила, що у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02.04.2020, то цей строк на звернення до суду спочатку було продовжено (до 30.06.2023 - на строк дії карантину, а надалі до 29.01.2024 - на строк дії воєнного стану), а з 30.01.2024 перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
Законом України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України виключено.
Таким чином, оскільки станом на 02.04.2020 строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом для позивача не сплинув та у подальшому був продовжений до 29.01.2024 спочатку на строк дії карантину, потім воєнного стану, а з 30.01.2024 по 04.09.2025 був зупинений, і позивач звернулася до суду з позовом 03.09.2025, суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачем не пропущений.
Таким чином, встановивши, що матеріалами справи доведено завдану шкоду, протиправність дій відповідача як балансоутримувача будинку, причинно-наслідковий зв`язок між ними та залиттям квартири АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 17 166,33 грн.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 2-5, 12-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, задовольнити.
Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 17166 (сімнадцять тисяч сто шістдесят шість) гривень 33 копійки; витрати по сплаті судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва», місцезнаходження: м. Київ, вул. Північна, буд.22, код ЄДРПОУ 39611267.
Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Дата складення повного рішення суду - 07.07.2026. 

Суддя О.О. Тиха