Справа № 365/223/26 
Номер провадження: 2/365/384/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

16 липня 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Хижний Р.В.
за участю секретаря судового засідання Середи Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2026 року уповноважений представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (далі – ТОВ «ФК «ПОЗИКА») Міньковська А.В. звернулася до Згурівського районного суду Київської області із вище вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» заборгованість за Кредитним договором № 42733230 від 28.12.2021 року у розмірі 18700,00 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмір 5500,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІРБІС» (далі – ТОВ «ФК «ІРБІС») та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 42733230, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов”язки, передбачені договором. ТОВ «ФК «ІРБІС» виконало свої зобов”язання за кредитним договором повністю, надавши відповідачу кредит на визначених умовах. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин – ст. 526 та ст. 527 ЦК України, внаслідок чого, 01.09.2025 року згідно умов Договору факторингу № 01092025/1, ТОВ «ФК «ІРБІС» відступлено право вимоги за Кредитним договором № 139987897 на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА», а відповідно позивачем набуто право вимоги до відповідача. 
Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «ПОЗИКА») становить 18700,00 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту становить 5500,00 грн, заборгованість по відсотках – 13200,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями та комісіями - 0 грн. 
Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, судові витрати позивача складаються виключно зі сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 23.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду по суті, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 23.03.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію чи емітувалась на ім`я відповідача ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_1 , інформацію про рух коштів по картковому рахунку до зазначеної платіжної картки за період з 28.12.2021 по 01.01.2022, а також ідентифікаційні дані власника карткового рахунку.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.
На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник позивача Міньковська А.В. у поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимогу підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом відправлення ухвали про відкриття провадження та судових повісток за адресою його реєстрації, проте відправлення не були отримані відповідачем та повернулись до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній». З огляду на це, відповідач викликаний у судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не направляв. 
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 28.12.2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та відповідачем ОСОБА_1 укладений електронний Договір про надання фінансового кредиту № 42733230. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 439765 (а.с. 17-23 - Договір). 
Перед укладенням Кредитного договору № 42733230 від 28.12.2021 року відповідач був ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ІРБІС» (а.с. 13).
Відповідно до умов Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 5500,00 грн строком на 30 днів під 2% річних в день (пільгова ставка) та на 60 днів під 3% річних в день (стандартна ставка). Кінцева дата повернення кредиту 28.03.2022 року.
ТОВ «УПР» листом № 3152_251021113348 від 21.10.2025 року підтвердило зарахування 28.12.2021 року на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 коштів у сумі 5500,00 грн (а.с. 30).
Належність банківської платіжної картки № НОМЕР_2 відповідачу та зарахування 28.12.2021 року на вказаний рахунок кредитних коштів в розмірі 5500,00 грн підтверджується наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердженням та випискою за договором № б/н за період 28.12.2021-01.01.2022 (а.с. 74, 75).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
В силу ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, укладений в електронній формі кредитний договір на умовах, викладених у ньому, та у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис відповідача одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю відповідача на укладання договору на погоджених умовах.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитор ТОВ «ФК «ІРБІС» свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти.
В порушення умов договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором у відповідача виникла заборгованість у розмірі 18700,00 грн з яких: 5500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13200,00 грн - заборгованість за відсотками.
Відповідачем не надано до суду належних доказів щодо погашення заборгованості, або іншого розрахунку заборгованості, який би спростував наданий позивачем розрахунок.
01.09.2025 року ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» уклали договір факторингу № 01092025/01. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору факторингу №01092025/01 ТОВ «ФК «ПОЗИКА» отримало право вимоги до відповідача за Кредитним договором № 42733230 від 28.12.2021 року у розмірі 18700,00 грн (а.с. 8, 11, 24-28, 32 – Договір факторингу з додатками). 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В порядку ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Позивач ТОВ «ФК «ПОЗИКА» допустимими, достовірними і достатніми доказами підтвердив перехід до нього права вимоги до відповідача.
Доказів про визнання договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 року недійсним чи погашення боргу первісним кредиторам матеріали справи не містять.
Згідно із розрахунком заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 42733230, заборгованість відповідача станом на 01.09.2025 року складає 18700,00 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту становить 5500,00 грн, заборгованість по відсотках – 13200,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями та комісіями - 0 грн. Відсотки за кредитом нараховані в межах строку кредитування (а.с. 34-35).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ПОЗИКА» підлягає до задоволення повністю. Позивачем доведено факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідач ОСОБА_1 своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надав, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № 42733230 у розмірі 18700,00 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту становить 5500,00 грн, заборгованість по відсотках – 13200,00 грн.
Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2662,40 грн, які просить стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 47– платіжна інструкція).
Згідно з ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: договір про надання правової допомоги № 39493634/01 від 02.01.2026 року, додаткову угоду № 42733230 від 16.02.2026 року до договору про надання правової допомоги № 39493634/01 від 02.01.2026 року, акт надання послуг від 16.02.2026 року, детальний опис робіт (наданих послуг), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 9, 12, 14-16, 29, 36).
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на складність справи та обсяг наданих послуг, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн є обгрунтованим.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 598, 599, 610-612, 628, 638, 639, 1046, 1048-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 141, 247, 263-265, 268, 280-289, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» заборгованість за Кредитним договором № 42733230 від 28.12.2021 року у розмірі 18700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» сплачений судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. та витрати на правничу допомогу у розмір 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 39493634, юридична адреса: 07406, вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Р.В. Хижний