Справа № 369/7971/26
Провадження № 2/369/12087/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
27.08.2026 року        м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді   Дубас Т.В.,
при секретарі    Мосійчук А.С.,
розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через підсистему «Електронний суд» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У обґрунтування позовних вимог представником товариства зазначено, що 17.03.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7242445, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, що підтверджується довідкою про видачу кредиту.
Відповідно до п.3.3.2 позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим Договором у порядку, встановленого ним.
У порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 20 189,32 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту – 9 899,11 грн., заборгованість за процентами – 10 290,21 грн.
25.06.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 11-БЛД.
Згідно вищезазначеного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7242445 від 17.03.2020.
У зв`язку з чим представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 7242445 від 17.03.2020 в загальному розмірі 20 189,32 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 травня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.
Судом встановлено, що 17.03.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (в якості Кредитора) та ОСОБА_1 (в якості Позичальника) укладено кредитний договір № 7242445, відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується надати грошові кошти Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до п.1.2 вищезазначеного кредитного договору розмір (сума) кредиту становить 10 000 грн.
За змістом п. 2.1 договору, кредитор надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі готівки з каси Кредитора після підписання сторонами Договору.
Згідно п. 2.2 договору сторони мають право укласти договір також з допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ІТС). У випадку укладення договору за допомогою ІТС Кредитор надає Позичальнику фінансовий кредит шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника на умовах визначених цим Договором, не пізніше 3 (трьох) робочих (операційних) днів з моменту підписання Сторонами цього Договору. Підписання Договору, що укладається за допомогою ІТС, відбувається електронним підписанням одноразовим ідентифікатором.
Згідно п. 2.3 договору, реквізити банківської картки позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: відсутня.
Зміст наведених вище пунктів договору свідчить про те, що його сторонами погоджені два можливі способи надання позичальнику грошових коштів шляхом видачі готівки з каси кредитодавця, або шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника.
В подальшому, 25.06.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір факторингу № 11-БЛД.
Згідно вищезазначеного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 7242445 від 17.03.2020.
Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Позивачем на підтвердження надання позичальнику грошових коштів надано довідку ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» №143/25 від 02.02.2026 року, в якій зазначено, що 17.03.2020 ОСОБА_1 видано грошові кошти в сумі 10 000,00 грн., № договору 7242445, № чеку 12864.
Проте, суд вважає, що вищезазначена довідка ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки вона не відноситься до документів на переказ, визначених законом, не відповідає законодавчо визначеним вимогам бухгалтерських документів, які підтверджують вчинення фінансової операції, а є інформаційним документом, складеним самим ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс».
При цьому, до матеріалів справи не долучені докази надання грошових коштів позичальнику, зокрема, відсутні касові документи щодо видачі готівки чи платіжні документи, які б підтверджували факт надання коштів позичальнику.
Надані представником позивача розрахунки заборгованості за вищезазначеним кредитним договором є внутрішніми документами фінансових установ та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17.
При цьому, представник позивача не зазначав про наявність складнощів чи неможливість самостійного надання цих доказів, клопотання про їх витребування в порядку ст. 84 ЦПК України не заявляв.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу матеріали справи не містять, відтак такі твердження позивача не можуть бути прийняті судом. За таких умов у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів.
При цьому, з урахуванням дії презумпції правочину та приписів ч. 1 ст. 204 ЦК України, суд не ставить під сумнів дійсність договорів про відступлення прав вимоги, за якими до позивача перейшло право вимоги в кредитному зобов`язанні, однак акцентує увагу на тому, що за відсутності доказів надання грошових коштів в борг, передача права вимоги за цим зобов`язанням новому кредитору не свідчить про необхідність захисту його прав у спосіб, зазначений в позовній заяві.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, суд покладає на позивача.
На підставі вищевикладеного, ст. ст. 626, 628, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 2, 12, 76-77, 82, 141, 263-265, 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         Тетяна ДУБАС