Справа № 201/16213/25
2/214/4122/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
заочне
23 липня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гриня Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Гайдученко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №201/16213/25 за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,
ВСТАНОВИВ :
Представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку суброгації.
Ухвалою суду від 13.04.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, останній в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не повідомив причини неявки, відзиву не подав.
На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
12.12.2022 р. між ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та ТОВ «ЕДС-Інжиніринг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №2049561/07НТ (а.с.9-24).
Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Статуту Страхової компанії «ББС Іншуранс» (нова редакція) Акціонерне товариство «Страховка компанія «ББС Іншуранс» (скорочено: Страхова компанія «ББС Іншуранс») є новим найменуванням Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», згідно з рішенням Загальних зборів від 13 грудня 2023.
Відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , в тому числі від такого страхового випадку як ДТП.
Об`єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2019 року виписку.
13.04.2023 року о 20-10 год. в м. Дніпро по вул. А. Сахарова відбулася дорожньо- транспортна пригода за участі транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .
Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальної шкоди.
Даний факт підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023, у справі № 206/2175/23, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.26—27). Постанова набрала законної сили – 13.06.2023.
У зв`язку із вказаним, 14.04.2023 р. водієм пошкодженого ТЗ Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 було письмово повідомлено про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.28-29).
Представником Страховика було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.32-40).
Також, 30 квітня 2023 року власник пошкодженого ТЗ Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 – ТОВ «ЕДС-Інжинірінг» звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» із заявою щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування та надало усі необхідні документи (а.с.30-31).
У зв`язку з чим, 22 травня 2023 року, на підставі рахунку ТОВ «Авто-Імпульс» №000000001732 від 14 квітня 2023 р., ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було складено страховий акт №107676/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього.
Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» було прийнято рішення про визнання події страховим випадком та сплачено страхове відшкодування в розмірі: 207 007,94 грн. на рахунок СТО – ТОВ «Авто-Імпульс», що підтверджується платіжними дорученнями №258276 від 25.05.2023.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № ЕР/208642577. Ліміт за шкоду майну – 130 000,00 грн, франшиза – 2600,00 грн.
Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в порядку суброгації.
У зв`язку з чим, ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулося до ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із претензією на суму 207 007,94 грн.
За наслідками розгляду вказаної претензії ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № ЕР/208642577 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в розмірі 127 400,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР049236 від 20.06.2023 (а.с.44).
Зважаючи на те, що отриманої грошової суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих збитків у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилася 13.04.2023, то Позивач вимушений звернутися з цим позовом до відповідача.
Отже, різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, який був виплачений Позивачем страхувальнику та розміром страхового відшкодування, отриманим від ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» становить 79 607,94 грн. = (207 007,94 – 127 400,00), де: 207 007,94 грн – розмір страхового відшкодування, сплаченого на користь потерпілої особи; 127 400,00 грн. – розмір страхового відшкодування, визначеного ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» в порядку суброгації, згідно полісу страхування № ЕР/208642577.
Згідно змісту позовної заяви, представник позивача вказує, що отриманої грошової суми страхового відшкодування недостатньо для повного відшкодування завданих збитків у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилася 31.05.2023. Різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, який був виплачений позивачем страхувальнику та розміром страхового відшкодування отриманим від ПрАТ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» становить 79 607,94 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Предметом спору у даній справі є стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (який був чинний на момент виникнення правовідносин) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв на момент виникнення правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв на момент виникнення правовідносин) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.
Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Як було встановлено судом вище, позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації.
Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (який був чинний на момент виникнення правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Згідно з ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зазначено, що «відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування».
Згідно з постановою Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 910/12500/17 у порядку суброгації страховик може стягнути з заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.
Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв на момент виникнення правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв на момент виникнення правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
При цьому згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17, у разі, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.
На необхідності врахування зносу при визначенні відновної вартості (суми, яка необхідна для відновлення пошкодженого в результаті настання страхового випадку ТЗ до первісного стану), зазначає і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїх постановах від 19.07.2019р. у справі № 199/2531/16-ц та від 04.12.2019 у справі №359/2309/17.
Так, відповідно до вимог пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:
Сврз = Ср + См + Сс х (1- ЕЗ), де:
Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;
См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;
Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;
ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу.
Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/3650/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16.
Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № ЕР/208642577, то на підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснило виплату страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № ЕР/208642577 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в розмірі 127 400,00 грн.
Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням за полісом № ЕР/208642577 складає 79 607,94 грн виходячи з розрахунку (207 007,94 грн – 127 400,00 грн).
Оскільки ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням фізичного зносу, то у страховика не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).
Про правильність застосування даних норм права свідчить правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 686/17155/15).
А тому, оскільки коефіцієнт зносу авто, не виплачується відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за страховим полісом. Відшкодування розміру коефіцієнта зносу замінених складових покладається на винну особу.
З урахування того, що виплачене ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» страхове відшкодування у розмірі 127400,00 грн, не покриває реальної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідач добровільно різницю завданої шкоди не відшкодував, а тому у позивача виникло право на відшкодування різниці невідшкодованої суми збитків у розмірі 79607,94 грн, що підлягає стягненню з винної особи ОСОБА_1 , в порядку суброгації, а порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позову в межах заявлених позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» збитки в сумі 79 607 (сімдесят дев`ять тисяч шістсот сім) грн 94 коп
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» судовий збір в розмірі 2 442 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс», місцезнаходження: юридична адреса: 04050, м. Київ, вулиця Білоруська, буд.3, код ЄДРПОУ: 20344871).
Відповідач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Гринь