Справа №484/2017/26
Провадження № 22-з/812/104/26
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 вересня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
головуючого - Яворської Ж.М.,
суддів: Базовкіної Т.М., Шаманською Н.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2026 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість в сумі 3520,80 грн за житлово-комунальні послуги в період липень 2022 року - листопад 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , інфляційні втрати у розмірі 881,86 грн, 3% річних у розмірі 241,05 грн, а всього 4643 грн 71 коп., а також 1331 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору та 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Решту витрат на професійну правничу допомогу залишено за позивачем.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв його представник ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 серпня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2026 року залишено без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зробив заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн та надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
31 серпня 2026 року ФОП ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, про що було заявлено у відзиві на апеляційну скаргу.
Загальний розмір цих витрат складає 4 000 грн які, на думку заявника, мають бути стягнуті з відповідача ОСОБА_4 
02 вересня 2026 року на адресу Миколаївського апеляційного суду від ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв його представника ОСОБА_3 надійшли заперечення на вказану заяву.
Мотивуючи заперечення представник відповідача зазначив, що в матеріалах справи відсутній відзив складений адвокатським бюро. Відтак відзив на апеляційну скаргу було складено ОСОБА_5 , яка взагалі не є адвокатом. До відзиву не було прикладено жодного ордеру на представництво інтересів. Більше того Верховний Суд у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України.
Вказаний висновок викладено у постанові (додатковій) Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 447/3950/21 (провадження № 61-11490св23).
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 270 в редакції Закону № 4508-IX від 18 червня 2025 року, що набрала чинності 16 липня 2025 року).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Згідно частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК України).
Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Із матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2026 року між ФОП ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Юлії Біжко» було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 01.
Довіреністю від 19 березня 2026 року адвокатське бюро «Юлії Біжко» уповноважило, зокрема, Кравченко А.Е. діяти від імені та в інтересах адвокатського бюро «Юлії Біжко». 
Кравченко А.Е. представляла інтереси ФОП Галкіна Г.О. під час розгляду цивільної справи в суді апеляційної інстанції на підставі довіреності від 19 березня 2026 року.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 19 березня 2026 року № 1; копію додатку від 19 березня 2026 року № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 19 березня 2026 року № 01; копію довіреності від 19 березня 2026 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП № 3976; копію довіреності від 19 березня 2026 року; копію акту від 19 березня 2026 року № 444 здачі-приймання наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 19 березня 2026 року № 01, відповідно до якого адвокатське бюро надало, а замовник прийняв професійну правничу допомогу у вигляді аналізу наданою замовником апеляційної скарги та складання відзиву на апеляційну скаргу по цій справі; копію акту від 25 серпня 2026 року № 444 приймання-передачі документів до договору про надання професійної правничої допомоги від 19 березня 2026 року № 01 відповідно до якого виконавець передав, а замовник прийняв процесуальні документи (відзив на апеляційну скаргу) для подальшого подання до суду.
Відповідно до Акту № 444 приймання-передачі документів до договору про надання професійної правничої допомоги № 01 від 19 березня 2026 5 року, підписаного сторонами, Адвокатське бюро передало, а ФОП ОСОБА_1 прийняв процесуальні документи для подальшого подання до суду (відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 червня 2026 року у справі № 484/2017/26 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у форматі word)).
За змістом акту № 444 здачі-приймання від 25 серпня 2026 року до договору про надання професійної правничої допомоги № 1 від 19 березня 2026 року, підписаного сторонами, Адвокатське бюро надало, а замовник прийняв професійну правничу допомогу у вигляді аналізу наданою замовником апеляційною скаргою та складання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 484/2017/26. Загальна тривалість надання послуг 2 години, вартість 4000 грн. Професійна правнича допомога згідно з цим актом надана Адвокатським бюро вчасно, у повному обсязі та з дотриманням інших умов договору. Загальна вартість наданих адвокатських послуг складає 4000 грн.
При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу слід врахувати висновки Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу представник відповідача не заявляв.
З урахуванням практики ЄСПЛ при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Апеляційний суд з урахуванням складності справи, ціни позову, значення справи для сторін, наведених норм права, обґрунтованості витрат, критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, обсягу наданої адвокатом допомоги, вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу у цій справі є завищеною, а отже стягненню підлягають витрати на правову професійну допомогу у розмірі 1000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Заперечення представника відповідача про те, що в матеріалах справи відсутній відзив складений адвокатським бюро, а наявний в матеріалах справи відзив на апеляційну скаргу складено Кравченко А.Е., не заслуговують на увагу, оскільки адвокатське бюро «Юлії Біжко» підготувало у справі відзив на апеляційну скаргу про що зазначено в акті здачі-приймання від 24 червня 2026 року та передало його позивачеві для передачі до належного суду, відповідно до акту приймання-передачі від 20 липня 2026 року. 
Згідно з частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення у цій справі, є дата складення повного судового рішення – 15 вересня 2026 року.
Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 (одна тисячі) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді: Т.М. Базовкіна 

Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складено 15 вересня 2026 року.