справа № 490/3379/26  провадження №2/489/2625/26

РІШЕННЯ
Іменем України

27 липня 2026 року         м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Деал Фінанс Груп») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
встановив:
У квітні 2026 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» через систему «Електронний суд» звернулось до Центрального районного суду міста Миколаєва, ухвалою якого від 21.04.2026 справу передано за підсудністю до Інгульського районного суду міста Миколаєва, з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за договором позики №77179772 від 11.12.2021 в розмірі 25351,22 грн. та понесені судові витрати, які складаються із 2662,40 грн. судового збору та 4500,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Як на підставу позовних вимог вказано, що 11.12.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») укладено договір позики №77179772, відповідно до умов якого відповідачу були надані в позику кошти у сумі 10171,00 грн. на умовах визначених цим договором.
04.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі - ТОВ «Сіроко Фінанс») укладено договір факторингу № 025-040122, за умовами якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб, в тому числі за договором позики №77179772 від 11.12.2021.
05.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 034-030723, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб, втому числі за договором позики №77179772 від 11.12.2021.
Відповідно до Реєстру боржників № 05/12/25 від 05.12.2025 до вказаного договору факторингу, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до відповідача в сумі 25351,22 грн., з яких 10171,00 грн. суми заборгованості за основною сумою боргу та 15180,22 грн. за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Посилаючись на наведені обставини та те, що відповідачем в позасудовому порядку борг не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 21.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи. Цією ухвалою витребувано у АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо належності відповідачу картки № НОМЕР_1 та виписку по рахунку за період з 11.12.2021 по 14.12.2021.
Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд.
Правом на дання відзиву відповідач не скористався. 
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.
Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи встановлено, що 11.12.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №77179772 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого відповідачу надано в позику грошові кошти в сумі 10171,00 грн. на строк 30 днів, зі сплатою процентної (базової) ставки 1,99 % в день. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (пункти 2 - 4 договору). 
Згідно пункту 17 договору, якщо сума позики, зазначена в підпункті 2.1 пункту 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений Договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному пункті 2 договору за кожен день такого користування.
Додатком № 1 до договору позики є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Договір позики з додатком № 1 підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «0RkrDrlOuU». Номером електронного платіжного засобу відповідача в реквізитах договору вказано: НОМЕР_1 .
Ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджено довідкою вказаного Товариства, згідно якої ідентифікація клієнта при укладенні договору № 77179772 відбулася 11.12.2021 та на адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 був направлений одноразовий ідентифікатор 0RkrDrlOuU». Ідентифікація клієнта відбулася за посередництвом системи BankID НБУ.
Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 11.01.2026 № КД-000106108/ТНПП підтвердило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконання 11.12.2021 платіжної операції на суму 10171,00 грн., отримувач ОСОБА_2 на карту № НОМЕР_1 .
Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 06.07.2026 № 20.1.0.0.0/7-260706/114208-БТ на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в Банку емітовано картку № НОМЕР_3 . 
Випискою по рахунку за період з 11.12.2021 по 14.12.2021 підтверджено, що 11.12.2021 на рахунок відповідача було зараховано грошові кошти в сумі 10171,00 грн.
04.01.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 025-040122, за умовами якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб, втому числі за договором позики №77179772 від 11.12.2021.
Згідно витягу з Реєстру прав вимог №10/06/22 від 10.06.2022 ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до відповідача в сумі 25351,22 грн., з яких 10171,00 грн. сума заборгованості тілом та 15180,22 грн. за процентами.
05.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 034-030723, за умовами якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб, втому числі за договором позики №77179772 від 11.12.2021.
Відповідно до Реєстру боржників № 05/12/25 від 05.12.2025 до договору факторингу, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до відповідача в сумі 25351,22 грн., з яких 10171,00 грн. суми заборгованості за тілом та 15180,22 грн. за процентами.
Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, яка в добровільному порядку ним не погашена.
Правове обґрунтування та мотиви суду.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За частиною першою статті 1048 України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Особливості укладання договору позики в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 червня 2022року у справі № 757/40395/20 та така судова практика є усталеною у справах з відповідними правовідносинами.
Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора шляхом підписання договору відповідачем накладенням електронного підпису, відтвореним використанням одноразового ідентифікатора, який був надісланий на його адресу електронної пошти, що відповідає статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у договорі умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Належними і допустимими доказами підтверджено отримання відповідачем суми позики та порушення ним грошових зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 25351,22 грн., яка підтверджена відповідним розрахунком позивача, який перевірено судом та нічим не спростовано.
Тому, оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, узв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Так як позовні вимоги задоволено повністю, на підставі частин першої, другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн., розмір яких відповідає критеріям співмірності із наданою адвокатом послугою та розумності. 

Керуючись статями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором позики №77179772 від 11.12.2021 в розмірі 25351,22 грн. (двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят одна гривня 22 коп.), а також судовий збір в сумі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ 44280974, юридична адреса: м. Ірпінь, вул.Садова 31/33,офіс 40/3.
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 27.07.2026.

Суддя І.В.Коваленко