ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
29.07.2026 | Справа № 910/6222/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
позовну заяву 
Приватного акціонерного товариства «Страхова група "ТАС"» (03062, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 65; ідентифікаційний код 30115243)
до 
Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна"» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 40; ідентифікаційний код 20782312)

про стягнення 58 580,00 грн,
Без повідомлення (виклику) сторін.
РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ.
Короткий зміст позовних вимог.
Приватне акціонерне товариство «Страхова група "ТАС"» (далі - АТ «СГ "ТАС"»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна"» (далі - ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"»/відповідач) про стягнення 58 580,00 грн - страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).
Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 
Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.06.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
08.06.2026 через систему «Електронний суд» від ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"» надійшов відзив на позовну заяву.
12.06.2026 через систему «Електронний суд» від АТ «СГ "ТАС"» надійшла відповідь на відзив.
ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Позиція позивача.
АТ «СГ "ТАС"» обґрунтовує позовні вимоги виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №FA - 00302645 (096.19.08) від 21.02.2024, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
У відповіді на відзив АТ «СГ "ТАС"» зазначає, що заяву про виплату страхового відшкодування вих. №02181/9224 від 09.05.2024 з усіма необхідними документами для прийняття рішення, відповідно до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було направлено відповідачу за його місцезнаходженням, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а ризик неповідомлення несе сам відповідач, який був зобов`язаний забезпечити отримання кореспонденції за своєю зареєстрованою адресою.
Позиція відповідача.
ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач не долучив до матеріалів справи беззаперечних доказів звернення останнього до відповідача щодо виплати страхового відшкодування у порядку ст. 37.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції №2463-ХІ) в межах встановленого строку впродовж року з моменту ДТП, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
21.02.2024 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група "ТАС"» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування транспортних ризиків №FA - 00302645 (096.19.08), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz C 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Строк дії договору: з 08.03.2024 до 07.03.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2024 в м. Вінниця по вул. Театральна ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz C 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Учасники ДТП оформили повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 11.04.2024, згідно з п. 14 якого ОСОБА_2 визнав свою вину у настанні дорожньо-транспортної пригоди.
Так, відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі в редакції, чинній на момент ДТП), у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Отже, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню.
За змістом частини ч. 4 ст. 102 Закону України «Про страхування» (тут і далі в редакції, чинній на момент ДТП), у разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства. 
Відповідно до ремонтної калькуляції №08378_02 від 16.04.2024 розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz C 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (70%) становить 58 580,00 грн.
Позивач склав страховий акт №09494/02/924 від 18.04.2024, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 58 580,00 грн.
Згідно страхового акту позивач виплатив страхове відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 58 580,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №407357 від 19.04.2024.
Обґрунтовуючи свої вимоги, АТ «СГ "ТАС"» зазначає, що внаслідок виплати страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz C 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент ДТП) набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. 
Відповідач не заперечує, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована в ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"» за полісом №ЕР/218954261 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт за шкоду майну - 160 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн). 
09.05.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою за вих. №02181/9224 про виплату страхового відшкодування у розмірі 58 580,00 грн, що підтверджується списком рекомендованих відправлень №6967 від 09.05.2024 та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 09.05.2024.
Проте, відповідач цю заяву не задовольнив, відповіді також не надав.
За вказаних обставин, АТ «СГ "ТАС"» звернулося до суду з цим позовом про стягнення з ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"» страхового відшкодування у розмірі 58 580,00 грн.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"» за полісом №ЕР/218954261.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент ДТП), ст. 993, ст. 1191 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Тож, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Mercedes-Benz C 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в АТ «СГ "ТАС"» виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"».
За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням водієм транспортного засобу «Mercedes Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу «Mercedes-Benz C 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 58 580,00 грн (з урахуванням фізичного зносу згідно з ремонтною калькуляцією №08378_02 від 16.04.2024).
Судом встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування на користь страхувальника ОСОБА_1 у розмірі 58 580,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №407357 від 19.04.2024.
Згідно із п. 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент вчинення ДТП) підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
З матеріалів справи вбачається, що 09.05.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою за вих. № 02181/9224 від 09.05.2024 від про виплату страхового відшкодування в сумі 58 580,00 грн.
Направлення цієї заяви підтверджується копією згрупованого списку відправлень №6967 та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 09.05.2024, тому судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо недотримання позивачем однорічного строку на звернення із такою заявою.
Частинами 1-4 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.
Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
ВИСНОВКИ СУДУ.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «СГ "ТАС"» про стягнення з ПРАТ «СК "ПЗУ Україна"» страхового відшкодування у розмірі 58 580,00 грн.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група "ТАС"» - задовольнити. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "ПЗУ Україна"» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 40; ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група "ТАС"» (03062, місто Київ, проспект Берестейський, будинок 65; ідентифікаційний код 30115243) суму страхового відшкодування у розмірі 58 580,00 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Віта БОНДАРЧУК