ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/5479/26

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправною та скасувати відмову командира військової частини НОМЕР_1 , оформлену листом від 19.03.2026, щодо виплати позивачу грошового забезпечення безвісно зниклого солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 25.01.2026;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснювати виплату позивачу грошового забезпечення безвісно зниклого солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 25.01.2026. 
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач, ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. 

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 20.11.2025 ОСОБА_2 був мобілізований до лав Збройних Сил України. ОСОБА_2 визначив позивача в особистому розпорядженні на виплату грошового забезпечення на випадок полону.
Згідно сповіщення № 104 від 30.01.2026 рідний брат позивача солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 25 січня 2026 року під час виконання бойового завдання поблизу селища Котлине Покровського району Донецької області. 
Позивач звернулась до відповідача зі заявою, в якій просила перераховувати на її банківський рахунок 20% від всіх видів грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До заяви додала: копії свідоцтва про народження заявника та брата, копії свідоцтва про шлюб для підтвердження зміни прізвища, копії довідки про місце мешкання, копії довідки психіатра, копії довідки про банківський рахунок.
Однак, 19.03.2026 відповідачем позивачу направлена відмова за №1/1980 з посиланням на постанову КМУ від 20.11.2016 №884. 
Позивач вважала відмову у виплаті грошового забезпечення протиправною, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.
09.06.2026 до суду надійшов відзив ВЧ НОМЕР_1 на позовну заяву, у якій цей відповідач просив у задоволенні позову відмовити.
Представник ВЧ НОМЕР_1 зазначав, що у військовій частині НОМЕР_1 відсутні дані про те, що солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складав особисте розпорядження на випадок захоплення в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти та на випадок загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги.
Пояснював, що 12.02.2026 Комісією по обліку і розгляду документів на військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти або інтерновані у нейтральних державах, захоплені в полон або є заручниками військової частини НОМЕР_1 розглянуто документи стосовно виплати ОСОБА_1 , сестрі зниклого безвісти солдата ОСОБА_2 , грошового забезпечення, додаткової винагороди та інших одноразових видів грошового забезпечення, належних зниклому безвісти військовослужбовцю.
Під час розгляду Комісією проведено аналіз поданих заяв та доданих до них документів, з`ясовано, що відповідно нормам Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх” (зі змінами), у зв`язку з відсутністю особистих розпоряджень військовослужбовців, складених на випадок захоплення в полон або заручниками, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, про виплату грошового забезпечення особі (особам) за їх вибором із зазначенням розмірів часток таких осіб у відсотках, виплата належного грошового забезпечення здійснюється:
1 чергу:
- дружині;
- законним представникам малолітніх (неповнолітніх дітей);
- дітям з інвалідністю з дитинства (будь якого віку);
- батькам (які не позбавлені батьківських прав);
2 чергу:
- повнолітнім дітям, законним представником яких є військовослужбовець;
- рідним братам і сестрам, законним представником яких є військовослужбовець.
Кожна наступна черга набуває права на виплату лише при відсутності осіб, зазначених у попередніх чергах. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення депонуються на рахунку військовослужбовця. У разі визнання загибелі (смерті) військовослужбовця або оголошення його судом померлим належні та не виплачені суми грошового забезпечення включаються до складу спадщини.
На підставі засідання Комісією прийнято рішення відмовити у задоволенні вимог щодо виплати належного грошового забезпечення, додаткової винагороди та інших одноразових видів грошового забезпечення безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що в пакеті документів, надісланих ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні документи, які підтверджують, що позивач є недієздатною, а військовослужбовець ОСОБА_2 являється законним представником позивача.
Таким чином, комісія по обліку і розгляду документів на військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти або інтерновані у нейтральних державах, захоплені в полон або є заручниками військової частини НОМЕР_1 вирішила відмовити позивачу ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у задоволенні вимог щодо виплати належного грошового забезпечення, додаткової винагороди, та інших одноразових видів грошового забезпечення зниклого безвісти гранатометника 2 єгерського відділення 3 єгерського взводу 3 єгерської роти 1 єгерського батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надати письмову відповідь на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З метою повідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду її звернення від 06.02.2026 військовою частиною НОМЕР_1 направлена відповідь до ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.02.2026 № 2223/2735 про відмову у виплаті грошового забезпечення сестрі зниклого солдата ОСОБА_2 - ОСОБА_1 .
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, а відповідач не заперечував, що позивач ОСОБА_1 є сестрою військовослужбовця ОСОБА_2 .
Сповіщенням №104 від 29.01.2026 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомий позивача про те, що її брат ОСОБА_2 зник безвісти 25.01.2026 під час виконання бойового завдання поблизу селища Котлине Покровського району Донецької області. 
06.02.2026 військовою частиною НОМЕР_1 отримано звернення ОСОБА_1 від 06.02.2026 щодо виплати їй грошового забезпечення належного її брату – 25.01.2026 зниклому безвісти військовослужбовцю солдату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (лист ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06.02.2026 №1093/8/144 (вх. № 3390 від 06.02.2026).
У заяві ОСОБА_1 просила перераховувати на її банківський рахунок 20% від усіх видів грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2026 №1/1980 позивача повідомлено, що на підставі протоколу засідання Комісії №3442 від 12.02.2026 прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог щодо виплати належного грошового забезпечення, додаткової винагороди та інших одноразових видів грошового забезпечення безвісти зниклого солдата ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що в пакеті документів, надісланих ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні документи, які підтверджують, що військовослужбовець являється законним представником ОСОБА_1 .
До заяви від 06.02.2026 про перерахування на банківський рахунок ОСОБА_1 20% від усіх видів грошового забезпечення солдата ОСОБА_2 не надано копію документа, що підтверджує призначення ОСОБА_2 опікуном або піклувальником рідної сестри ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для виплати 20% грошового забезпечення позивачу.
Вважаючи вищезазначену відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню
Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається із Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до частини шостої статті 9 Закону №2011-ХІІ за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: - дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Законом України "Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №3995-ІХ від 08.10.2024 щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» зазначену правову норму викладено в наступній редакції:
"За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).
Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.
Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення."
Зазначені зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №3995-ІХ від 08.10.2024 введені в дію 01 лютого 2025 року.
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 3 розділу ХХХ Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, зокрема безвісно відсутніми (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.
Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884).
Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).
Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється:
особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належного не виплаченого грошового забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям: виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.

Висновки щодо правозастосування
Аналіз пункту 6 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пункту 6 Порядку № 884 дає підстави дійти висновку про те, що за військовослужбовцями, зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення, та здійснюється:
1) особам, визначеним в особистому розпорядженні;
2) у разі відсутності особистого розпорядження - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців; 
3) у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та інших осіб, зазначених в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону № 2011-ХІІ - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці. При цьому, грошове забезпечення рідним братам (сестрам) здійснюється за умови, що військовослужбовці є їх законними представниками, а на підтвердження цього факту відповідно до пункту 3 Порядку № 884 необхідно подати разом із заявою про виплату копію документа, що підтверджує: призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення.
З матеріалів справи встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_2 зник безвісти 25.01.2026, про що свідчить сповіщення сім`ї №104 від 29.01.2026, та військовослужбовець ОСОБА_2 є рідним братом позивача ОСОБА_1 . 
Матеріали справи не містять доказів того, що військовослужбовець ОСОБА_2 складав особисте розпорядження. 
Відповідач заперечує наявність особистого розпорядження ОСОБА_2 , позивачем протилежне не доведено.
Отже, позивач ОСОБА_1 відповідно до абзацу п`ятого пункту 6 статті 9 Закону № 2011-ХІІ мала б право на отримання грошового забезпечення лише за умови, що її рідний брат, зниклий безвісти військовослужбовець ОСОБА_2 є законним представником позивача, про що відповідач правильно роз`яснив позивачу у листі від 19.02.2026 №1/1980.
Проте, ні до звернення від 06.02.2026, адресованого відповідачу щодо виплати грошового забезпечення, ні до суду позивач не подала документів, які підтверджують, що її рідний брат, зниклий безвісти військовослужбовець ОСОБА_2 , є законним представником позивача. Тобто, позивач не підтвердила право на отримання грошового забезпечення відповідно до абзацу п`ятого пункту 6 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові та фактичні підстави для прийняття рішення про виплату частки грошового забезпечення заявниці ОСОБА_1 за її зверненням від 06.02.2026 (з огляду на неподання позивачем документів, які підтверджують, що її рідний брат, зниклий безвісти військовослужбовець ОСОБА_2 є законним представником позивача), під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження доводи позивача про порушення права на отримання грошового забезпечення за безвісті відсутнього брата, оскаржувані у цій справі дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошового забезпечення є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, тому у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог належить відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя | | І.С. Шевяков