Справа № 127/23446/26 
Провадження № 23-з/801/52/26
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Пудкалюк Каріни Олександрівни про відвід судді Вінницького апеляційного суду Стадника І.М. у справі про адміністративне правопорушення № 127/23446/26 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

На розгляді у Вінницькому апеляційному суді перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
17 вересня 2026 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява захисника Цимбалюка Юрія Володимировича, який є потерпілим у вищевказаній справі, – адвоката Пудкалюк Каріни Олександрівни про відвід судді Стадника І.М., яку мотивує тим, що суддя Стадник І.М. вже розглядав процесуальні питання у цивільній справі, де сторонами є  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та яка не є відокремленою від даної справи про адміністративне правопорушення. Участь судді Стадника І.М. у постановленні різних за правовими наслідками рішень у межах пов`язаної цивільної справи створює не абстрактний, а конкретний і обґрунтований сумнів у його безсторонності під час розгляду апеляційної скарги у адміністративній справі № 127/23446/26.
Перевіривши доводи заявленого відводу, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку про відсутність підстав, які виключають участь судді Стадника І.М. у розгляді даної справи, з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Таким чином, з метою забезпечення виконання вищезазначених положень КУпАП, оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід судді керуватися положеннями Параграфу 6 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
В рішенні Європейського суду у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) зазначено, що наявність безсторонності має визначатися (з огляду на п. 1 ст. 6 Конвенції) за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають відносини, які розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). Безсторонність суду визнається, поки не надано доказів протилежного (рішення «Ветштайн проти Швейцарії»).
Для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Велика Палата в ухвалі від 09 вересня 2026 року у справі №990/35/26 підкреслила, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Пудкалюк К.О. про відвід судді Стадника І.М. судом апеляційної інстанції було встановлено, що в заяві не викладено жодних доводів із зазначенням в чому саме полягає упереджене ставлення судді Стадника І.М. до розгляду цієї справи. В заяві не зазначено жодної обставини, передбаченої ст.75 КПК України, а також жодної іншої обставини, яка могла би свідчити про упередженість судді Стадника І.М. при розгляді вказаної справи або його зацікавленість в результатах її розгляду. У зв`язку з викладеним апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені в заяві про відвід доводи є необґрунтованими.
Крім того, незгода з процесуальними рішеннями судді по справі, його рішеннями в інших справах чи висловленою ним публічно правовою позицією щодо певного юридичного питання не свідчить про наявність обставин, які можуть викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, та відповідно не може бути підставою для відводу судді.
Таким чином захисником ОСОБА_1 – адвокатом Пудкалюк К.О. не наведені мотиви, які б свідчили про неможливість розгляду суддею Стадником І.М. справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 є потерпілим, оскільки вказані заявником обставини не свідчать про упередженість судді та не є такими, що свідчать про сумнів в його об`єктивності.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Пудкалюк Каріни Олександрівни про відвід судді Вінницького апеляційного суду Сатдника І.М. по справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський