ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"14" вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/2766/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/2766/26
За позовом: Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” (17000, Чернігівська область, Чернігівський р-н, селище Козелець, вул. Соборності, буд. 108, корпус А, код ЄДРПОУ 40730520) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 108, каб. 27, код ЄДРПОУ 45785658) 
про стягнення 513 946,84грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “ДАВІД ПЛЮС” звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” про стягнення 513 946,84грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” зобов`язань за договором постави №К-60 від 21.04.2026р. в частини належної сплати вартості отриманого товару.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.07.2026р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2766/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
15.07.2026р. за вх. №2-1381/26 до суду від Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” надійшла заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА”, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, у межах ціни позову у розмірі 513 946грн. 84 коп., виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Ухвалою суду від 17.07.2026р. заяву Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” про забезпечення позову за вх.суду№2-1381/26 від 15.07.2026р. по справі №916/2766/26 було задавлено; накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА”, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках в фінансових установах та/або банках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову, у межах ціни позову у розмірі 513 946 (п`ятсот тринадцять тисяч дев`ятсот сорок шість)грн. 84 коп., виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.
Ухвалою суду від 08.07.2026р. було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.
Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його адресу реєстрації та отримана останнім 15.07.2026р., що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.
Крім того, ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу на його електронну адресу як зазначена в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зі змісту ст. 165 ГПК України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.
Як вказує позивач, 21.04.2026р. між Приватним підприємством “ДАВІД ПЛЮС” (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” (Покупець) було укладено договір поставки №К-60, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити кукурудзу українського походження врожаю 2025 року (надалі іменується - товар) на умовах, визначених договором (п.1.1 договору). 
Поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями; найменування товару, асортимент, клас, ціна за одиницю товару та інша інформація вказується у специфікаціях, які підписуються уповноваженими представниками сторін і становлять невід`ємну частину даного договору (п.1.2 договору). 
Відповідно п.2.1 договору, передача товару покупцеві здійснюється згідно правил «Інкотермс-2010», умови поставки кожної партії товару узгоджується сторонами в Специфікації. 
Згідно п. 4.1 договору загальна вартість договору не обмежена та складається із вартості кожної окремої партії товару за всіма специфікаціями до даного договору, поставлених постачальником покупцю протягом строку дії договору та у відповідності до його умов. 
Пунктом 4.2 договору передбачено, що ціна за одиницю товару, загальна вартість кожної партії та асортимент товару визначається сторонами у специфікаціях та у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Оплата товару за даним договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах погоджених у специфікації; покупець здійснює оплату вартості товару в наступному порядку: 86% - оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника на дату загрузки товару у місці поставки та отримання від постачальника копій документів зазначених в пункту 2.2 договору; 14% - протягом 5 (п`яти) банківських днів, починаючи від дня, наступного за днем отримання покупцем останнього із таких документів: а) в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, б) квитанції про реєстрацію податкової накладної в електронному вигляді; в) оригіналів документів, зазначених в пункту 2.2 договору.
Згідно з п.9.8 договору цей договір складений в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної сторони, та набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2026 року, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе сторонами зобов`язань; після закінчення строку дії договору, у разі відсутності письмових заяв про його розірвання, цей договір пролонгується на кожен наступний рік на тих самих умовах.
05.11.2025 між Приватним підприємством “ДАВІД ПЛЮС” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” була підписана специфікація №1 до договору поставки №К-60, в якій сторони узгодили, зокрема, наступне: загальна кількість товару – 600 000кг. +/- 10% (кукурудза); загальна вартість товару – 5 460 000 грн. +/- 10% з ПДВ; оплата товару: 86% оплати коштів здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника на дату у місці поставки та надання видаткових накладних, передоплата дозволяється; решта коштів – оплата після поставки товару в повному обсязі, реєстрації податкових накладних, надання підписаних оригіналів видаткових накладних..
Позивач вказує, що на виконання умов зазначеного договору ним було поставлено відповідачу товар на суму 5 658 731,31грн., що підтверджується підписаними видатковими накладними №13 від 24.04.2026р., №17 від 25.04.2026р., №20 від 29.04.2026р., №21 від 30.04.2026р. №22 від 01.05.2026р., копії яких містяться в матеріалах справи. 
Проте відповідач, як вказує позивач, свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару належним чином та в повному обсязі не виконав, вартість отриманого товару сплатив частково в сумі 5 163 500грн., в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 493 231,31грн..
Відповідно до п.8.4 договору у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Крім того, в зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором, що сплати вартості отриманого товару позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 18 832,30грн. та 3% річних в сумі 1 883,23грн. 
Отже позиваючись на вищенаведені обставини Приватне підприємство “ДАВІД ПЛЮС” звернулась до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. 
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).
За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. 
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно з частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини другої статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України). 
Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
Судом встановлено, що 21.04.2026р. між Приватним підприємством “ДАВІД ПЛЮС” (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” (Покупець) було укладено договір поставки №К-60, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити кукурудзу українського походження врожаю 2025 року (надалі іменується - товар) на умовах, визначених договором (п.1.1 договору). 
Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Позивач свої зобов`язання, щодо поставки товару виконав належним чином, поставив відповідачу товар на суму 5 658 731,31грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи. 
Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 4.2 договору передбачено, що ціна за одиницю товару, загальна вартість кожної партії та асортимент товару визначається сторонами у специфікаціях та у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору. Оплата товару за даним договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах погоджених у специфікації; покупець здійснює оплату вартості товару в наступному порядку: 86% - оплата здійснюється на розрахунковий рахунок постачальника на дату загрузки товару у місці поставки та отримання від постачальника копій документів зазначених в пункту 2.2 договору; 14% - протягом 5 (п`яти) банківських днів, починаючи від дня, наступного за днем отримання покупцем останнього із таких документів: а) в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, б) квитанції про реєстрацію податкової накладної в електронному вигляді; в) оригіналів документів, зазначених в пункту 2.2 договору.
Відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару належним чином та в повному обсязі не виконав, вартість отриманого товару сплатив частково в сумі 5 165 500грн., в наслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 493 231,31грн. При цьому відповідачем відповідні обставини належними та допустимими доказами не спростовані. 
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми отриманого та неоплаченого товару в сумі 493 231,31грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. 
Крім того в зв`язку з неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №К-60 від 21.04.2026р.. позивачем було нараховано до стягнення відповідачу пеню в сумі пеню в сумі 18 832,30грн. та 3% річних в розмірі 1 886,23грн. 
Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п.8.4 договору у випадку несвоєчасної оплати за отриманий товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Слід зазначити, що, виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством. 
Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені та 3% річних, суд встановив, що відповідні розрахунки здійснені належним чином та відповідають вимогам чинного законодавства, з урахуванням чого позовні вимоги Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 18 832,30грн. та 3% річних в сумі 1 883,23грн. підлягають задоволенню. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.
Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню.
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:

1. Позов Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” (17000, Чернігівська область, Чернігівський р-н, селище Козелець, вул. Соборності, буд. 108, корпус А, код ЄДРПОУ 40730520) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 108, каб. 27, код ЄДРПОУ 45785658) – задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЗЕРНО ТРЕЙДИНГ ЮА” (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 108, каб. 27, код ЄДРПОУ 45785658) на користь Приватного підприємства “ДАВІД ПЛЮС” (17000, Чернігівська область, Чернігівський р-н, селище Козелець, вул. Соборності, буд. 108, корпус А, код ЄДРПОУ 40730520) основний борг в сумі 493 231 (чотириста дев`яносто три тисячі двісті тридцять одна)грн. 31коп., пеню в розмірі 18 832 (вісімнадцять тисячі вісімсот тридцять дві)грн. 30коп., 3% річних в сумі 1 883 (одну тисячі вісімсот вісімдесят три)грн.23коп. та судовий збір в розмірі 6 167 (шість тисяч сто шістдесят сім)грн. 36коп. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 14 вересня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна