15.09.2026 
ЄУН 389/3093/26
провадження №3/389/519/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №1 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ: 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №484795 від 09 серпня 2026 року, ОСОБА_1 , 01 серпня 2026 року о 20:30 год за адресою АДРЕСА_1 , ображав нецензурною лайкою свою співмешканку ОСОБА_2 , чим чинив фізичний вплив на неї та тягав за волосся, що могло спричинити шкоду психічному здоров`ю останньої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, вказав, що конфлікт між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 був обопільним. Ініціатором сварки була ОСОБА_2 . Сиділи вдвох вечеряли, вживали алкоголь, розпочалася словесна перепалка, виник конфлікт. Ображали та шовхали один одного, розмовляли на підвищених тонах. Зрештою він сам викликав поліцію та повідомив про їх сімейний конфлікт.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Положенням ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
До протоколу про адміністративне правопорушення складеного за ч.1 ст.173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 додано: рапорт та протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення з яких вбачається, що 09 серпня 2026 року о 21:23 год на лінію «102» зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що у нього виник конфлікт з дружиною ОСОБА_2 . Надалі заву було відібрано від ОСОБА_2 , в якій вона вказала, що ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою, чинив тиск, тягав за волосся. У своїх поясненях ОСОБА_2 зазначила, що у вказані у протоколі час та місці під час спільного вживання зі співмешканцем ОСОБА_1 алкогольних напоїв між ними виник конфлікт та словесна перепалка, під час чого останній хапав її за волосся, подряпав їй шию, та ображав грубою нецензурною лайкою. Інших доказів до матеріалів справи не долучено. У свою чергу ОСОБА_1 вказав, що конфлікт між ним та його співмешканкою ОСОБА_2 був обопільним, ініціатором сварки була співмешканка, ображали один одного та штовхалися. 
Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, наявність наслідків у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Для повного розкриття суті адміністративного правопорушення в протоколі необхідно зазначити конкретні дії, вчинені особою, спосіб прояву насильства у її діях, а у разі вчинення кількох дій кожну з них із зазначенням виду насильства та його наслідків для потерпілої особи.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Отже, домашнє насильство, зокрема психологічного та фізичного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.
Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.
Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Конфлікти та непорозуміння між особами, спричинені майновими чи побутовими питаннями, свідчать про розбіжності в їхніх поглядах на певні життєві аспекти, проте самі по собі не є доказом вчинення домашнього насильства.
Домашнє насильство, у розумінні ст.173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства та не таким за своєю суттю.
Для сімейного насильства має бути виражена, безсумнівна жертва і такий же виражений, безсумнівний агресор. Якщо такої визначеності немає, обидві сторони демонструють невміння вирішувати конфлікти цивілізовано, гідно, з дотриманням моральних норм, є не домашнім насильством насильство, а конфліктом.
Отже, сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. На переконання суду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник взаємний конфлікт, під час якого останні ображали та штовхали один одного.
Більш того у протоколі не зазначено обов`язкової ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП – реального завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи. Доказів, які б підтверджували настання вказаних наслідків до протоколу також не долучено. Домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою реального настання, а не припущення настання, шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.1,9,221, п.1 ч.1 ст.247, ст.283,284 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду
Кіровоградської області    Г.В. Берднікова