Справа № 297/2034/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГЕЦКО Ю. Ю., за участю секретаря судового засідань Ісак О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Борисова Ігора Вікторовича до Берегівської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном та скасування заборони відчуження нерухомого майна,
встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном та скасування заборони відчуження нерухомого майна, свою заяву обгрунтовує тим, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.06.2011 року виданого приватним нотаріусом Секереш Н.В. зареєстрованого в реєстрі за №977 та витягу про державну реєстрацію прав за №30189489 від 03.06.2011 позивач, являється одноосібним власником житлового будинку, розташований по АДРЕСА_1 . 
Після звернення позивачем до приватного нотаріуса з проханням укласти договір купівлі - продажу, дізнався, що 23.102006 р. за №3930439 Берегівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, б/н, 17.07.1981, Колгосп ім. Чапаєва с. Іванівка на житловий будинок АДРЕСА_2 , власника на особу ОСОБА_2 , накладено заборону відчуження майна.
Не перевіривши факт належності нерухомого майна боржнику Берегівською державною нотаріальною конторою все ж таки перенесено архівний запис та накладено заборону на нерухоме майно позивача, та внесена запис до Державного реєстру прав та їх обтяжень, реєстраційний номер обтяження: 3930439. Однак житловий будинок за вище вказаною адресом по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав ОСОБА_3 , спадщину після якої прийняв позивач. Отож вище вказаний житловий будинок на який накладено обтяження, належав ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 , на ім`я якого накладене обтяження. 
Разом з тим, Колгосп ім. Чапаєва с. Іванівка який був ініціатором обтяження 17.07.1981 р. станом на сьогоднішній день ліквідовано (припинено), у зв`язку з чим документу про зняття заборони від такого взяти не можливо. 
Позивач звертався до нотаріуса з проханням вилучити заборону на житловий будинок садибного типу на що Відповідач звернутися до Суду із позовом про вилучення заборони на відчуження житлового будинку.
На підставі зазначених документів право власності було зареєстроване за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом №302723740 від 14.06.2022 року. Однак, при отриманні актуальної інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач виявив, що в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровані обтяження, а саме заборона на нерухоме майно: № 5833539 зареєстроване приватним нотаріусом Секереш Н.В. 12.10.2007 року, підставою якого слугував договір іпотеки 8097; № 5864481 зареєстроване приватним нотаріусом Секереш Н.В. 18.10.2007 року, відповідно до договору іпотеки, 8236; № 6945128 зареєстроване приватним нотаріусом Мацола І.В. 03.04.2008 року, на підставі іпотечного договору 468, та іпотеки: № 6025133 зареєстроване приватним нотаріусом Секереш Н.В. 13.11.2007 року, на підставі договору іпотеки 8097; №6025161 зареєстрований приватним нотаріусом Секереш Н.В. 13.11.2007 року, на підставі договору іпотеки 8236; № 6945195 зареєстрований приватним нотаріусом Мацола І.В. 03.04.2008 року на підставі іпотечного договору 468.
Згадані вище обтяження накладені що на момент коли майно належало попередньому власнику, а саме ОСОБА_4 , та були пов`язані з договорами іпотеки, укладеним останнім з АКБ «Форум». 
Фактично, після переходу права власності до позивача як добросовісного набувача, вказані обтяження мали бути припинені, оскільки предмет іпотеки було реалізовано у 2013 році, однак, з невідомих мені причин записи залишаються в Реєстрі.
Таким чином, вважаю, що наявність обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме на ангар (склад) з котельнею ( літ А-А1), загальною площею 1596,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , унеможливлює повне здійснення мною права власності, зокрема розпорядження майном, як власника. 
Позивач ОСОБА_1 в судове задання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності.
Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду були повідомлені засобами електронного суду.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до п. 2 постанови №5 від 03.06.2016 року Пленуму ВССУ, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Виходячи з вищевикладеного, за наявності заборони накладеної на майно порушується право позивача на оформлення своїх прав.
Із наведеного вбачається, що встановити обґрунтованість накладення заборони на спірне майно не представляється можливим, а також відсутність майнових претензій, свідчить про втрату актуальності існування такого обтяження, наявність даної заборони порушує законні права та інтереси позивача.
Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.
Згідно з п. п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 317 ЦК України: ”Власникові належать права: володіння, користування та розпорядження своїм майном”. Статтею 391 ЦК України передбачено: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном”. Згідно п.4 ч.2 ст.16 ЦК України: Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення”.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

Позов задовольнити.
Прийняти рішення, яким припинити обтяження та вилучити заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 3930439), зареєстрованого 23.10.2006 року за №3930439 реєстратором Берегівська державна нотаріальна контора, щодо накладення заборони на відчуження житлового будинку АДРЕСА_2 , внесеного на підставі повідомлення б/н, 17.07.1981 року, колгосп ім. Чапаєва с. Іванівка, власник ОСОБА_2 , Додаткові дані: архівний номер 2580410LVOV44, архівна дата 15.01.2001, дата виникнення: 17.07.1981, № реєстра: 358025-46, внутр. №3F012E3022F251312621, коментарій: 6-1381.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення повного тексту рішення до Закарпатського апеляційного суду. 

Суддя | | Юрій ГЕЦКО