Справа№592/4918/26
Провадження №2-др/592/47/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 серпня 2026 року          м.Суми 
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Сарни А.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
у с т а н о в и в:
Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Сарна А.О. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить ухвалити додаткове рішення по справі №592/4918/26, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/4918/26 позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, однак не вирішено питання щодо витрат понесених позивачем у зв`язку з отриманням правничої допомоги.
У судове засідання учасники справи повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи не з`явилися, заперечень щодо заяви, чи клопотань про відкладення розгляду до суду від сторін не надходило.
Враховуючи вимоги ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.11.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальності «Споживчий центр» задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 28.07.2025-100001644 від 28.07.2025 у розмірі 24976,35 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальності «Споживчий центр» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
В силу п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як вбачається з рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.08.2026, судом не вирішено питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу при його ухваленні.
При вирішенні питання про відшкодування позивачу понесених витрат на правову допомогу в загальній сумі 6000 грн суд враховує наступне.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 30.09.2020 по справі № 201/14495/16-ц.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано:
-копію договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025; 
-звіт про виконану роботу відповідно до Договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 12.08.2026, згідно якого – сформовано запити на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів, складено позов, роздруковано позов та додатки до позову, один примірник позову надано замовнику для відправлення відповідачу, замовлено сплату судового збору, проведено детальну консультацію щодо дій після відкриття провадження, надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно позовної роботи.
-копію довіреності;
-додаткову угоду №6 до договору №01/25-СЦ;
-платіжну інструкцію №СЦ00135881 від 19.08.2026 на суму 6000,00 грн.
У постанові від 22 травня 2024 року № 754/8750/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково.
Тож, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тому суд, на підставі поданих позивачем доказів та враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи, яка розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на професійну правничу допомогу підлягають зменшенню до 2000,00 грн.
Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним до предмета позову.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 137, 141, 263-265, 268, 270, 272-273 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Заяву представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Сарни А.О. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 27.08.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .  

Суддя          Роман ОНАЙКО