С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
вул. Максима Кривоноса, 25, м. Київ, 03037; тел. (044) 298-59-37
вул. Грушецька, 1, м. Київ, 03113; тел.: (044) 298-59-52
e-mail: inbox@sl.ki.court.gov.ua, web: https://sl.ki.court.gov.ua
код ЄДРПОУ: 02896762
__________________________________________________________________________________________
Провадження 3/760/5130/26
В справі 760/18471/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2026 року Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Коробенко С.В., за участю секретаря судового засідання Семененко А.Д., представника Київської митниці Панькіна Д.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Колеснікова Віталія Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Макіївка Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , керівника товариства з обмеженою відповідальністю «ФАРМАСЕЛ» (код ЄДРПОУ 36705378), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 12.03.1997,
за ознаками порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи про порушення митних правил № 0421/UA100000/2026 від 23.03.2026, складеної Київською митницею стосовно ОСОБА_1 , з поданням про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України.
Як убачається з протоколу про порушення митних правил № 0421/UA100000/2026 від 23.03.2026 та подання Київської митниці, 16.03.2026 до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Східний» Київської митниці представником ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (юридична адреса: 07408, вул. Прорізна, буд. 3, с. Квітневе, Броварський район, Київська область, код ЄДРПОУ 36705378) ОСОБА_1 з метою поміщення товарів у митний режим «Імпорт (випуск для вільного обігу)» подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ, якій присвоєно номер 26UA100350714315U6, на товари: «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі: Тіваргін-Н, розчин для інфузій, 1 мл розчину містить 42 мг аргініну гідрохлориду; Авецин-Н, розчин для інфузій, 250 мл розчину містять моксифлоксацину 400 мг». Вказані товари надійшли на виконання контракту № 031019 від 03.10.2019, укладеного між компанією «BKS FINANCE BALTIC OU» (Естонія) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна).
Згідно з відомостями граф 31 та 33 вказаної електронної митної декларації заявлені до митного контролю та митного оформлення товари:
-№ 1 «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що складаються зі змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, не містять наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не в аерозольній упаковці, не містить озойноруйнуючих речовин та фторованих парникових газів: - Tivargin-N, solution for infusion, 42 mg/ml, 100 ml in bottle № 1/ Тіваргін-Н, розчин для інфузій, 1 мл розчину містить 42 мг аргініну гідрохлориду (у 100 мл міститься 20 ммоль аргініну та 20 ммоль хлоридів), по 100 мл в флаконі, по одному флакону в пачці з картону (серія T101225) в кількості 24.260 пачок. Дата виробництва 10.12.25. Термін придатності 01.2029. Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб UA/19033/01/01 дійсне до 28.10.26; - Tivargin-N, solution for infusion, 42 mg/ml, 100 ml in bottle № 1/ Тіваргін-Н, розчин для інфузій, 1 мл розчину містить 42 мг аргініну гідрохлориду (у 100 мл міститься 20 ммоль аргініну та 20 ммоль хлоридів), по 100 мл в флаконі, по одному флакону в пачці з картону (серія T010126) в кількості 40.980 пачок. Дата виробництва 28.01.26. Термін придатності 02.2029. Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб UA/19033/01/01 дійсне до 28.10.26. Виробник: не розфасований продукт, первинна упаковка, вторинна упаковка, контроль - VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY, випуск серії - ТОВ «ФАРМАСЕЛ». Торгівельна марка: Nikopharm. Країна виробництва: GR» за кодом згідно з УКТЗЕД 3004900000;
-№ 2 «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що складаються зі змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, не містять наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не в аерозольній упаковці, не містить озойноруйнуючих речовин та фторованих парникових газів: - Avecin-N, solution for infusion, 400 mg/250 ml, 250 ml in bottle № 1/ Авецин-Н, розчин для інфузій, 250 мл розчину містять моксифлоксацину 400 мг (що еквівалентно 436 мг моксифлоксацину гідрохлориду), по 250 мл в флаконі, по одному флакону в пачці з картону (серія A011225) в кількості 3.740 пачок. Дата виробництва 02.12.25. Термін придатності 01.2029. Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб UA/20053/01/01, термін дії до 08.06.2028; - Avecin-N, solution for infusion, 400 mg/250 ml, 250 ml in bottle № 10/ Авецин-Н, розчин для інфузій, 250 мл розчину містять моксифлоксацину 400 мг (що еквівалентно 436 мг моксифлоксацину гідрохлориду), по 250 мл в флаконі, по десять флаконів у коробці (серія A011225-1) в кількості 760 коробок по 10 флаконів, усього 7.600 флаконів. Дата виробництва 02.12.25. Термін придатності 01.2029. Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб UA/20053/01/01, термін дії до 08.06.2028. Виробник: нерозфасований продукт, первинна упаковка, вторинна упаковка, контроль - VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY, випуск серії - ТОВ «ФАРМАСЕЛ». Торгівельна марка: Nikopharm. Країна виробництва: GR» за кодом згідно з УКТЗЕД 3004900000.
Відповідно до графи 47 митної декларації на товар № 1 нараховано митні платежі у загальному розмірі 373.093,17 грн, а саме: мито - 0,00 грн за ставкою 0,00 %, податок на додану вартість - 373.093,17 грн за ставкою 7 %; на товар № 2 - у загальному розмірі 98.702,44 грн, а саме: мито - 0,00 грн за ставкою 0 %, податок на додану вартість - 98.702,44 грн за ставкою 7 %.
19.03.2026 уповноваженою посадовою особою Київської митниці проведено митний огляд заявлених до митного контролю та оформлення за електронною митною декларацією №26UA100350714315U6 товарів, про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу. Під час митного огляду встановлено, що товар № 1 являє собою ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі Tivargin-N (серія T101225 та серія T010126), при цьому на упаковці зазначено штрих-код, який починається з 482 (перші три цифри), що, на думку митного органу, означає виготовлення в Україні, тоді як у графах 31, 34 електронної митної декларації країною виробництва зазначено GR (Греція), торгівельна марка Nikopharm; товар № 2 являє собою ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі Avecin-N (серія A011225-1), інформація про які відповідає інвойсу від 11.03.2026 № 0005471, вказаному у графі 44, але не відповідає заявленому у графі 31 електронної митної декларації, на упаковці також зазначено штрих-код, який починається з 482, тоді як у графах 31, 34 країною виробництва зазначено GR (Греція), торгівельна марка Nikopharm.
Обґрунтовуючи наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, Київська митниця в протоколі та поданні зазначила, що згідно з пунктом 193.1 статті 193 Податкового кодексу України ставка податку на додану вартість у розмірі 7 відсотків застосовується по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а отже операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів підлягають оподаткуванню за такою ставкою лише за умови, що такі лікарські засоби дозволені для виробництва і застосування в Україні та внесені до Державного реєстру лікарських засобів.
Як підставу для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % до Київської митниці надані реєстраційні посвідчення № UA/19033/01/01 на «Тіваргін-Н» та № UA/12842/01/01 на «Авецин-Н», відповідно до яких виробниками зазначені VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), яка відповідає за нерозфасований продукт, первинну упаковку, вторинну упаковку та контроль, і ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна), яке відповідає за випуск серії.
Посилаючись на статті 2, 9, 20 Закону України «Про лікарські засоби», Порядок проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи реєстраційного посвідчення, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.08.2005 № 426, Положення про Державний реєстр лікарських засобів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 411, та пункт 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 929, митний орган зазначив, що жодна серія готової продукції не може бути дозволена для продажу, постачання або розміщення на ринку до того, як Уповноважена особа виробника засвідчить її відповідність вимогам реєстраційного досьє та ліцензії на виробництво шляхом сертифікації Уповноваженою особою та випуску серії готового лікарського засобу, а лікарський засіб, який не пройшов стадію сертифікації (випуску серії) Уповноваженою особою, не є готовим лікарським засобом, призначеним для роздрібної торгівлі, і може розглядатися лише як проміжна продукція або продукт незавершеного виробництва. Випуск серії лікарського засобу, на переконання митного органу, є завершальною стадією виробництва, що підтверджує відповідність серії вимогам реєстраційного посвідчення та здійснюється Уповноваженою особою виробника відповідно до стандартів належної виробничої практики (GMP) і законодавства України.
Митний орган указав, що сертифікати якості на лікарські засоби Тіваргін-Н (серія T101225, серія T010126) та Авецин-Н (серія A011225-1), видані виробником VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), не містять інформації щодо випуску серії виробником ТОВ «ФАРМАСЕЛ», а подані разом з електронною митною декларацією № 26UA100350714315U6 протоколи перевірки відповідності серії лікарських засобів, видані уповноваженою особою з випуску ТОВ «ФАРМАСЕЛ», не є сертифікатами випуску вказаних серій лікарських засобів та містять інформацію про те, що ці лікарські засоби не введені в обіг. Тобто, на момент митного оформлення ТОВ «ФАРМАСЕЛ» не здійснено випуск серії вказаних лікарських засобів, вони не пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), а отже не відповідають вимогам реєстраційних посвідчень № UA/19033/01/01 та № UA/12842/01/01, у зв`язку з чим на дату митного оформлення були відсутні підстави для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % і повинна була застосовуватись ставка 20 %.
За розрахунком митного органу, загальна сума несплачених митних платежів за митною декларацією № 26UA100350714315U6 складає 876.191,85 грн, з яких: по товару № 1 за митної вартості 5.329.902,38 грн податок на додану вартість за ставкою 20 % становить 1.065.980,48 грн, нараховано (сплачено) за митною декларацією 373.093,17 грн, сума несплачених митних платежів - 692.887,31 грн; по товару № 2 за митної вартості 1.410.034,89 грн податок на додану вартість за ставкою 20 % становить 282.006,98 грн, нараховано (сплачено) за митною декларацією 98.702,44 грн, сума несплачених митних платежів - 183.304,54 грн. Мито за обома товарами нараховано за ставкою 0 %.
Посилаючись на статті 4, 257, 264, 266, 459 Митного кодексу України та на те, що у графі 44 митної декларації № 26UA100350714315U6 під кодом інформації «1001» зазначено «1», що свідчить про декларанта, який самостійно, у власних інтересах та від власного імені здійснює декларування, митний орган дійшов висновку, що ТОВ «ФАРМАСЕЛ» є декларантом та утримувачем митного режиму, а ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» та відповідаючи за додержання підприємством вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, вчинив спрямовані на зменшення розміру митних платежів протиправні дії з ввезення на митну територію України лікарських засобів «Тіваргін-Н» (серія T101225, серія T010126) та «Авецин-Н» (серія A011225-1) за електронною митною декларацією № 26UA100350714315U6 без дотримання визначених підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України умов, що призвело до зменшення розміру митних платежів на загальну суму 876.191,85 грн.
Крім того, митний орган послався на лист Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 24.04.2026 № 3933-1.3/2.3/17-26, наданий на лист Київської митниці від 15.04.2026 № 7.8-5/20-01/6/7974 щодо практичного застосування окремих положень законодавства про лікарські засоби. Відповідаючи на питання про те, чи є внесення лікарського засобу до Державного реєстру лікарських засобів фактом, що підтверджує надання дозволу на застосування такого лікарського засобу в Україні, Держлікслужба з посиланням на статті 9, 20 Закону України «Про лікарські засоби» та пункт 8 Порядку ведення Державного реєстру лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 № 411, зазначила, що об`єктом Державного реєстру лікарських засобів є інформація про лікарські засоби, зареєстровані (перереєстровані) МОЗ у встановленому порядку, дозволені для виробництва і застосування в медичній практиці, водночас згідно з Настановою СТ-Н МОЗУ 42-4.0:2020 «Лікарські засоби. Належна виробнича практика» наявність реєстрації лікарського засобу не є достатньою підставою для застосування кожної окремої серії лікарського засобу, а відповідно до пункту 4.1 Додатку 16 GMP серії лікарських препаратів можуть бути випущені для продажу або розміщення на ринку тільки після сертифікації Уповноваженою особою; лише після сертифікації уповноваженою особою виробника, відповідального за випуск серії згідно з реєстраційним посвідченням, серія лікарського засобу вважається дозволеною до реалізації та застосування на території України; запис у Державному реєстрі лікарських засобів свідчить про те, що лікарський засіб пройшов спеціалізовану експертизу, його якість, безпека та ефективність доведені, а держава надала дозвіл на його виробництво та/або застосування в медичній практиці, тоді як дозвіл на реалізацію та застосування кожної конкретної серії виникає лише після завершення всього виробничого циклу, включаючи випуск серії уповноваженою особою виробника, відповідального за дану виробничу операцію. Відповідаючи на питання про те, чи вважається готовою продукцією та чи відповідає реєстраційному посвідченню лікарський засіб у випадку, коли виробник, відповідальний за випуск серії, не вчиняв дій щодо випуску серії, Держлікслужба навела визначення понять «готова продукція», «технологічний процес (виготовлення)» та «виробництво» за GMP і зазначила, що реєстраційним посвідченням визначається повний ланцюг виробництва, а якщо він передбачає участь декількох виробників, виробничий процес вважається незавершеним до моменту вчинення дій останнім учасником ланцюга; серія лікарського засобу, сертифікація якої не була проведена уповноваженою особою відповідального за цей етап виробника відповідно до реєстраційного посвідчення, не відповідає вимогам реєстраційного посвідчення на даний лікарський засіб.

Представник Київської митниці Панькін Д.В. у судовому засіданні подання підтримав, протокол про порушення митних правил просив задовольнити, посилаючись на те, що на момент митного оформлення ТОВ «ФАРМАСЕЛ» не здійснило випуску серій ввезених лікарських засобів, а тому такі товари не відповідали вимогам реєстраційних посвідчень і підстав для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % не було. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Колесніков В.В. у судовому засіданні та у поданих письмових поясненнях проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заперечив, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу порушення митних правил. Свою позицію обґрунтував тим, що підпункт «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України встановлює лише дві виключні умови для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % - лікарський засіб має бути дозволеним для виробництва і застосування в Україні та внесеним до Державного реєстру лікарських засобів, - і не пов`язує розмір ставки податку ані з кількістю виробників, ані зі стадіями виробництва чи ланцюгами постачання, ані з випуском серії на момент митного оформлення. Зазначив, що ввезені лікарські засоби є дозованими, мають лікарську форму, остаточне пакування та маркування, а тому є готовими лікарськими засобами у розумінні статті 2 Закону України «Про лікарські засоби», при цьому митний орган помилково ототожнює терміни «виробництво» та «виготовлення», які фармацевтичне законодавство розрізняє.
Захисник також звернув увагу, що згідно з реєстраційними досьє та відповідями компетентних органів процедура випуску серії здійснюється виключно на митній території України після митного оформлення, на визначеній реєстраційними матеріалами дільниці випуску серії ТОВ «ФАРМАСЕЛ», а тому відсутність на момент митного оформлення сертифіката про випуск серії відповідає законодавству України та реєстраційним досьє; що митний орган не наділений компетенцією надавати оцінку відповідності лікарського засобу вимогам реєстраційного досьє; що протягом 2022-2025 років ТОВ «ФАРМАСЕЛ» неодноразово здійснювало митне оформлення тих самих лікарських засобів із застосуванням ставки податку на додану вартість 7 %, яке погоджувалось Київською, Житомирською та Львівською митницями; що наведене виключає наявність у нього спеціальної протиправної мети та умислу. На підтвердження наведеного захисником подано відомості Державного реєстру лікарських засобів щодо лікарських засобів «ТІВАРГІН-Н» та «ЛЕВОЦИН-Н», витяг з ліцензійного реєстру до ліцензії на імпорт лікарських засобів, лист Ради бізнес-омбудсмена № 4101 від 03.11.2025, лист Міністерства охорони здоров`я України від 05.12.2025 № 24-04/37925/2-25, листи ДП «Державний експертний центр МОЗ України» від 06.10.2025 та копії митних декларацій за 2022-2025 роки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника митного органу та захисника, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, з огляду на таке.
Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. Згідно зі статтею 487 цього Кодексу провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі статтею 489 Митного кодексу України при розгляді справи про порушення митних правил належить з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до статті 495 цього Кодексу доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 485 Митного кодексу України встановлено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з таких ознак означає відсутність складу правопорушення в цілому.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду щодо застосування статті 485 Митного кодексу України, викладених, зокрема, у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 334/1738/16-а, склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі); об`єктивна сторона правопорушення полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або наданні з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості; зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (визначений законом порядок сплати податків та зборів).
Як убачається зі змісту протоколу про порушення митних правил та подання, протиправність дій ОСОБА_1 митний орган пов`язує виключно із застосуванням у графі 47 митної декларації № 26UA100350714315U6 ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % замість, на думку митниці, 20 %.
Згідно з підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків - по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.
Таким чином, для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7 відсотків при ввезенні лікарських засобів на митну територію України визначальними є лише два фактори: лікарський засіб має бути дозволеним для виробництва і застосування в Україні та внесеним до Державного реєстру лікарських засобів. Кількість виробників лікарського засобу, розподіл між ними стадій виробництва, ланцюги постачання та здійснення або нездійснення випуску серії на момент митного оформлення наведеною податковою нормою як умови застосування ставки 7 відсотків не передбачені.
Матеріалами справи підтверджується, і митним органом не заперечується, що лікарські засоби «ТІВАРГІН-Н» та «АВЕЦИН-Н» пройшли процедуру державної реєстрації, на них видані реєстраційні посвідчення № UA/19033/01/01 (строком дії з 28.10.2021 по 28.10.2026) та № UA/20053/01/01 (строком дії до 08.06.2028) відповідно, які на момент митного оформлення були чинними, а відомості про ці лікарські засоби внесені до Державного реєстру лікарських засобів. Обидва лікарські засоби включені до переліку лікарських засобів, що імпортуються на територію України, за витягом з Ліцензійного реєстру провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів) до ліцензії ТОВ «ФАРМАСЕЛ» на провадження господарської діяльності з імпорту лікарських засобів серія б/н від 19.02.2018, за яким імпорт зареєстрованих готових лікарських засобів є ліцензованим видом діяльності підприємства.
При цьому суд звертає увагу, що у протоколі про порушення митних правил реєстраційне посвідчення № UA/12842/01/01 помилково зазначено як таке, що видане на лікарський засіб «Авецин-Н», тоді як за даними Державного реєстру лікарських засобів вказане реєстраційне посвідчення видане на лікарський засіб «ЛЕВОЦИН-Н», а на лікарський засіб «АВЕЦИН-Н» видане реєстраційне посвідчення № UA/20053/01/01, про що зазначено і в самій митній декларації. Зазначена обставина не змінює висновків суду по суті, проте свідчить про неповноту з`ясування митним органом обставин справи.
Відповідно до частин восьмої, десятої та сімнадцятої статті 9 Закону України «Про лікарські засоби» Міністерство охорони здоров`я України приймає рішення про реєстрацію лікарського засобу, до Державного реєстру лікарських засобів вносяться визначені відомості, а на зареєстрований лікарський засіб заявнику видається посвідчення, в якому зазначається строк дії, протягом якого лікарський засіб дозволяється до застосування в Україні. Згідно зі статтею 9-3 цього Закону об`єктом Державного реєстру лікарських засобів є інформація про лікарські засоби, зареєстровані (перереєстровані) у встановленому порядку центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, дозволені для виробництва і застосування в Україні. Аналогічні положення містить пункт 8 Порядку ведення Державного реєстру лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 411.
Отже, сам факт наявності чинного реєстраційного посвідчення та відомостей про лікарський засіб у Державному реєстрі лікарських засобів беззастережно свідчить про відповідність такого лікарського засобу обом умовам, передбаченим підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України. Реєстраційне посвідчення видається на лікарський засіб у цілому, а не на його окремі серії.
Твердження митного органу про те, що ввезені товари не є готовими лікарськими засобами, а є проміжною продукцією або продуктом незавершеного виробництва, спростовується матеріалами справи.
За змістом статті 2 Закону України «Про лікарські засоби» готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) - це дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), включаючи остаточне пакування. З відомостей граф 31, 33 митної декларації та опису товарів у протоколі про порушення митних правил убачається, що до митного оформлення пред`явлено товари у лікарській формі розчину для інфузій із визначеним дозуванням, розфасовані у флакони та упаковані у пачки з картону і коробки, тобто дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли остаточне пакування.
При цьому суд ураховує, що фармацевтичне законодавство розрізняє поняття «виробництво» та «виготовлення» (технологічний процес). Відповідно до Настанови МОЗ СТ-Н МОЗУ 42-4.0:2020 «Лікарські засоби. Належна виробнича практика», затвердженої наказом МОЗ від 16.02.2009 № 95, виробництво (manufacture) - це всі операції щодо закупівлі матеріалів і продукції, виготовлення (production), контролю якості, видачі дозволу на випуск, зберігання, розповсюдження (дистрибуції) лікарських засобів і відповідного контролю, тоді як виготовлення (технологічний процес) - це всі операції, пов`язані з виготовленням лікарського засобу, які починаються з одержання сировини, продовжуються обробкою та пакуванням і завершуються одержанням готової продукції. Відсутні й підстави вважати остаточно упакований лікарський засіб проміжною продукцією (intermediate product), оскільки такою за вказаною Настановою є частково оброблена сировина, яка має пройти наступні виробничі етапи до того, як вона стане нерозфасованою продукцією.
Наведене узгоджується з відомостями, наданими компетентними у цій сфері органами. Так, згідно з листами ДП «Державний експертний центр МОЗ України» від 06.10.2025 № 2686/1.1-25 та № 2687/1.1-25 лікарські засоби ТІВАРГІН-Н (реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01) та ЛЕВОЦИН-Н (реєстраційне посвідчення № UA/12842/01/01) дійсно зареєстровані в Україні у встановленому порядку, внесені до Державного реєстру лікарських засобів, дозволені для виробництва і застосування в медичній практиці та відповідно до законодавства є готовими лікарськими засобами, оскільки є дозованими, мають лікарську форму, остаточне пакування та маркування. У зазначених листах також указано, що відповідно до реєстраційного досьє компанія ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ (Греція) здійснює виробництво та остаточне упакування серій готового лікарського засобу, а також проводить контроль; готовий лікарський засіб після проведення контролю якості та надання дозволу уповноваженою особою цього виробника імпортується в Україну, а подальша процедура випуску серії готового лікарського засобу на території України здійснюється уповноваженою особою виробника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» на дільниці випуску серії, розташованій за адресою: Україна, 07408, Київська область, Броварський район, с. Квітневе, вул. Прорізна, 3, і такий розподіл етапів виробництва не суперечить вимогам належної виробничої практики та відповідає матеріалам реєстраційного досьє.
Аналогічні за змістом відомості містить лист Міністерства охорони здоров`я України від 05.12.2025 № 24-04/37925/2-25, згідно з яким лікарський засіб ТІВАРГІН-Н, розчин для інфузій, реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01 , що вироблений компанією ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ (Греція) в режимі контрактного виробництва з ТОВ «ФАРМАСЕЛ» та ввозиться на територію України, є готовим лікарським засобом, внесеним до Державного реєстру лікарських засобів, який з метою отримання дозволу для продажу відповідно до реєстраційного досьє має пройти процедуру випуску серії, що здійснюється ТОВ «ФАРМАСЕЛ», оскільки є дозованим лікарським засобом у лікарській формі, в кінцевій упаковці, з маркуванням відповідно до вимог реєстраційного посвідчення, пройшов контроль якості і є у тому стані та вигляді, в якому його застосовують у медичній практиці.
Із наведених документів убачається, що процедура випуску серії (сертифікації серії) полягає у наданні дозволу на випуск готового лікарського засобу в реалізацію та за реєстраційними досьє зазначених лікарських засобів здійснюється уповноваженою особою ТОВ «ФАРМАСЕЛ» виключно на митній території України, тобто після фізичного ввезення товару та його митного оформлення. Отже, відсутність на момент митного оформлення документа про випуск серії не лише не суперечить вимогам законодавства та реєстраційних досьє, а й є їх безпосереднім наслідком, і не може свідчити про те, що товар не є готовим лікарським засобом або що на нього не поширюється дія реєстраційного посвідчення.
Крім того, відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про лікарські засоби» на територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу, що видається виробником, та ліцензії на імпорт лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), що видається імпортеру. Інших документів як умови ввезення зареєстрованого лікарського засобу закон не передбачає, а відтак сертифікат якості серії, виданий виробником, відповідальним за виготовлення та контроль, є саме тим документом, наявність якого вимагається законом при ввезенні, і він за своїм призначенням не посвідчує випуск серії, який згідно з реєстраційним досьє здійснюється іншим виробником та на території України.
Посилання митного органу на лист Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 24.04.2026 № 3933-1.3/2.3/17-26 висновків суду не спростовує. Цей лист має загальний характер, наданий на запит щодо практичного застосування окремих положень законодавства про лікарські засоби, не містить оцінки конкретних товарів, ввезених за електронною митною декларацією № 26UA100350714315U6, і не містить тверджень про невідповідність цих лікарських засобів умовам, визначеним підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України. Навпаки, у ньому прямо зазначено, що запис у Державному реєстрі лікарських засобів свідчить про надання державою дозволу на виробництво та/або застосування лікарського засобу в медичній практиці, а об`єктом Реєстру є інформація про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в медичній практиці, тобто підтверджено відповідність зареєстрованого лікарського засобу обом умовам, з якими податкова норма пов`язує застосування ставки 7 %. Наведені ж у листі міркування щодо сертифікації (випуску) окремої серії стосуються дозволу на реалізацію та застосування конкретної серії, тобто введення її в обіг, що предметом регулювання підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України не є.
Крім того, Держлікслужба як орган, що реалізує державну політику у сферах контролю якості та безпеки лікарських засобів, не наділена повноваженнями у сфері державної реєстрації лікарських засобів, за фактом якої лікарський засіб є дозволеним для виробництва і застосування в Україні та відомості про який вносяться до Державного реєстру лікарських засобів, не є держателем або адміністратором цього Реєстру та не має повноважень тлумачити норми податкового законодавства.
Натомість, як установлено вище, органами, компетентними висловлюватись щодо державної реєстрації лікарського засобу та змісту реєстраційного досьє, є Міністерство охорони здоров`я України та ДП «Державний експертний центр МОЗ України», надані якими відомості підтверджують відповідність ввезених лікарських засобів обом умовам, передбаченим підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України.
Оцінюючи наявність об`єктивної сторони правопорушення, суд виходить із того, що протокол про порушення митних правил не містить відомостей про те, які саме неправдиві відомості з-поміж визначених статтею 485 Митного кодексу України (щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору, ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості) заявив ОСОБА_1 у митній декларації або які саме документи, що містять такі відомості, він подав з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.
Матеріали справи свідчать, що при декларуванні митному органу надано достовірні відомості щодо умов контракту, ваги, кількості, країни походження, відправника та одержувача товару, відомості, необхідні для правильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та митної вартості, а також документи, які їх містять. Правильність визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД (3004900000) та митної вартості товарів митним органом під сумнів не поставлена, як не поставлено під сумнів і те, що ввезені товари є лікарськими засобами. Зафіксовані актом митного огляду від 19.03.2026 обставини щодо маркування упаковок штриховим кодом та щодо позначення серії товару № 2 митним органом не кваліфіковані як заявлення неправдивих відомостей і не покладені в основу висновку про наявність порушення митних правил, а відтак предметом доказування у цій справі не охоплюються.
Подання разом з митною декларацією чинних реєстраційних посвідчень № UA/19033/01/01 та № UA/20053/01/01 як підстави застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % не доводить, що такі документи містять неправдиві відомості у розумінні статті 485 Митного кодексу України; достовірність та чинність цих посвідчень митним органом не заперечується.
Оцінюючи суб`єктивну сторону правопорушення, суд ураховує таке. Матеріалами справи, зокрема копіями митних декларацій за 2022-2025 роки, підтверджується, що ТОВ «ФАРМАСЕЛ» неодноразово пред`являло до митного оформлення ті самі лікарські засоби, а підрозділи Київської, Львівської та Житомирської митниць погоджували їх імпорт із нарахуванням та справлянням податку на додану вартість за ставкою 7 %. На таку усталену адміністративну практику вказано і в листі Ради бізнес-омбудсмена № 4101 від 03.11.2025.
За таких обставин ОСОБА_1 , застосовуючи ставку податку на додану вартість у розмірі 7 % при декларуванні зареєстрованих в Україні лікарських засобів, діяв відповідно до буквального змісту підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України та за відсутності підстав вважати, що ця норма не поширюється на лікарські засоби, які держава дозволила для виробництва і застосування в Україні та відомості про які внесла до Державного реєстру лікарських засобів. Зазначене виключає висновок про те, що він діяв усвідомлено та цілеспрямовано з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, тобто спростовує наявність умислу як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.
Згідно з частиною третьою статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», тому на ці правовідносини поширюються гарантії статті 6 Конвенції, у тому числі презумпція невинуватості; обов`язок доведення покладається на орган, який висуває обвинувачення, а доведення має відповідати критерію «поза розумним сумнівом». Сам по собі протокол про порушення митних правил не є беззаперечним доказом вини особи.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що митним органом не доведено ані заявлення ОСОБА_1 у митній декларації неправдивих відомостей чи надання документів, що містять такі відомості, ані вчинення ним інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, ані наявності в його діях умислу на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тобто не доведено наявності в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторін правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 487-1 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та/або складу порушення митних правил. Аналогічні положення містить пункт 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 527 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить постанову про закриття провадження у справі.
З огляду на наведене провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Керуючись статтями 7, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 458, 467, 485, 486, 487, 487-1, 489, 495, 522, 527 Митного кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: