ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/7307/26

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:
головуючого судді Клопота С.Л.,
за участю секретаря Шевченко А.В.,
представника відповідача Шетелі Л. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України та просить визнати протиправним та скасувати повністю Наказ Міністерства юстиції України №1386/5 від 26 травня 2026 року «Про задоволення скарги».
Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказ Міністерства юстиції України №1386/5 від 26 травня 2026 року «Про задоволення скарги», є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він прийнятим із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без урахування фактичних обставин справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
ОСОБА_1 , працює на посаді державного реєстратора Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області з 01.11.2018, що підтверджується розпорядженням Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області №46 від 31.10.2018.
26 травня 2026 року Міністерством юстиції України було видано Наказ №1386/5 від 26.05.2026р., «Про задоволення скарги» (далі-Наказ). 
Цим наказом було визнано порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та аналювано рішення державного реєстратора Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області Заєвської Валентини Петрівни від 07.01.2026 №82762700 та тимчасово блоковано доступ державного реєстратора Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав нерухомого майна строком на 2 (два) місяці.
Комісією встановлено, що підчас прийняття оскаржуваного рішення державний реєстратор Заєвська В.П. не перевірила належним чином документи, подані для державної реєстрації прав та відомості Державного реєстру прав на належність підстав для відмови у державному реєстрі прав, зокрема, не встановила, що подані документи не відповідають вимогам, що встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(далі Закон) та містять суперечності щодо строку дії договору№0101/25-14 відчуження(продажу)права оренди земельних ділянок на 1 рік, зсилаючись ,що на момент прийняття оскаржуваного рішення, а саме 07.01.2026 р. строк дії договору відповідно до його умов закінчився, а отже подані документи не давали підстав для набуття та реєстрації такого права, а лише відмова в державній реєстрації.
Не погодившись з таким рішення, позивачка звернулась до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Приписами п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 02 липня 2014 року № 228 (далі - Положення № 228), визначено, що Міністерство юстиції України (Мін`юст) є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику у сфері нотаріату, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна. Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Відповідно до Положення Міністерство юстиції України не є суб`єктом державної реєстрації прав.
Пунктом 3 частини 2-2 Положення № 228 передбачено, що основним завданням Мін`юсту, зокрема, є забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно ст. 6 Закону про державну реєстрацію організаційну систему державної реєстрації прав становлять:
1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;
2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;
3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.
Згідно з пп. 83-7 п. 3 Положення Мін`юст здійснює відповідно до закону контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно приписів ст. 7 Закону Міністерство юстиції України у сфері державної реєстрації прав розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.
Приписами ч. 1 ст. 37 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) скарги на проведені державним реєстратором реєстраційні дії;
2) скарги на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України;
3) повідомлення державного реєстратора про виявлений ним факт використання його ідентифікаторів доступу до Єдиного державного реєстру іншими особами.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, але не пізніше одного року з дня прийняття відповідного рішення, здійснення дії або бездіяльності (ч. 3 ст. 37 Закону).
Відповідно ч. 6 ст. 37 Закону за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:
- про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);
- про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації);
- про залишення скарги без розгляду по суті.
Відповідно ч. 10 ст. 37 Закону про державну реєстрацію речових прав Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання статті ст. 37 Закону про державну реєстрацію речових прав постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції
Детально процедура розгляду скарг врегульована Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1128 (далі - Порядок).
Порядок визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, зокрема на дії, проведені в автоматичному режимі, на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Мін`юсту, а також повідомлень державних реєстраторів про виявлені ними факти використання їх ідентифікаторів доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно чи Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) іншими особами (далі - скарги у сфері державної реєстрації) відповідно до Закону України “Про адміністративну процедуру” із урахуванням особливостей, визначених Законами України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” і “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”.
Згідно з приписами вказаного порядку:
- Суб`єктами розгляду скарг у сфері державної реєстрації є Мін`юст і його територіальні органи в межах компетенції, визначеної Законами України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” і “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”. Розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється комісіями з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), утвореними Мін`юстом і його територіальними органами, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 8 цього Порядку. Положення про комісію Мін`юсту та її склад затверджується Мін`юстом, а положення про комісії територіальних органів Мін`юсту та їх склад - відповідними територіальними органами із урахуванням Примірного положення про комісію з розгляду скарг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2023 р. № 420 (пункт 2);
- Скарга у сфері державної реєстрації реєструється у день її надходження до Мін`юсту чи відповідного територіального органу відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах. Мін`юст чи відповідний територіальний орган у строки, визначені Законами України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” і “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”, встановлює наявність підстав для повернення скаржнику поданої ним скарги у сфері державної реєстрації чи направлення її за належністю. (пункт 3);
- У разі відсутності підстав для повернення скаржнику поданої ним скарги у сфері державної реєстрації чи направлення її за належністю Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює розгляд такої скарги. (пункт 8).
Відповідно до п. 9 Порядку під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в реєстрах, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації, відмовити в її задоволенні або залишити скаргу без розгляду по суті;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення або дії визнаються такими, що прийняті із порушенням Законів України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” і “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань” і підлягають анулюванню, скасуванню, і які дії, що випливають із відповідного факту визнання такими, що прийняті із порушенням Законів України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” і “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”, підлягають вчиненню.
Відповідно до п. 10 Порядку для забезпечення участі у розгляді комісією скарги у сфері державної реєстрації державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується, державного реєстратора, яким повідомлено про виявлені ним факти використання його ідентифікаторів доступу до реєстрів іншими особами, скаржника, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - учасники адміністративного провадження), і реалізації такими учасниками своїх прав під час підготовки справи до розгляду та її вирішення Мін`юст чи відповідний територіальний орган у строки та порядку, визначені Законом України “Про адміністративну процедуру”, направляє відповідне запрошення та додатково забезпечує оприлюднення на його офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого розгляду, а під час воєнного стану - про дату розгляду.
Відсутність учасників адміністративного провадження під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації не є перешкодою для її розгляду.
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації під час дії воєнного стану проводиться без участі учасників адміністративного провадження.
Відповідно до п. 12 Порядку матеріали скарги у сфері державної реєстрації надаються учасникам адміністративного провадження за їх клопотанням для ознайомлення (крім відомостей, які відповідно до закону віднесені до інформації з обмеженим доступом), виготовлення з них витягів, копій, зокрема із використанням технічних засобів. У разі коли таке клопотання заявлено під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації (крім випадку проведення засідання під час воєнного стану), Мін`юст чи відповідний територіальний орган відкладає розгляд такої скарги на строк, необхідний для ознайомлення із відповідними матеріалами, але не більш як на одну годину.
Під час воєнного стану учасник адміністративного провадження має право заявити клопотання про надсилання йому матеріалів скарги у сфері державної реєстрації в електронній формі на адресу електронної пошти. Мін`юст чи відповідний територіальний орган забезпечує надсилання таких матеріалів (крім відомостей, які відповідно до закону віднесені до інформації з обмеженим доступом) протягом трьох робочих днів після отримання клопотання.
Учасники адміністративного провадження мають право подавати пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються до розгляду.
Учасник адміністративного провадження, який повідомляє про наявність відкритого за заявою скаржника судового провадження, предметом якого є оскарження тих самих рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації, має надати засвідчену копію відповідного судового рішення про відкриття провадження у справі.
Відповідно до п. 13 Порядку під час засідання комісії ведеться протокол, який за клопотанням учасника адміністративного провадження надається йому для ознайомлення.
У разі коли під час розгляду комісією скарги у сфері державної реєстрації встановлено наявність підстав для повернення скаржнику поданої ним скарги чи направлення її за належністю, про це зазначається у протоколі з метою подальшого вжиття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом заходів для повернення скаржнику поданої ним скарги у сфері державної реєстрації чи направлення її за належністю.
За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації комісія формує висновок, який має рекомендаційний характер і є обов`язковим для розгляду керівником (іншою уповноваженою посадовою особою) Мін`юсту чи відповідного територіального органу.
За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації засвідчені в установленому законодавством порядку копії рішення Мін`юсту чи відповідного територіального органу, висновку комісії (у разі розгляду скарги у сфері державної реєстрації комісією) разом із супровідним листом надсилаються Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скаржнику, державному реєстратору, яким повідомлено про виявлені ним факти використання його ідентифікаторів доступу до реєстрів іншими особами, у строки, визначені Законом України “Про адміністративну процедуру”, і додатково оприлюднюються на його офіційному веб-сайті. (пункт 14 Порядку).
Матеріали скарги у сфері державної реєстрації, а також рішення, прийняте за результатом її розгляду, висновок комісії (у разі розгляду скарги у сфері державної реєстрації комісією) зберігаються Мін`юстом чи відповідним територіальним органом відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах. (пункт 16 Порядку ).
З поданих суду доказів убачається, що на розгляді Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Міністерства юстиції України (далі - Комісія) перебувала скарга ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , скаржник) від 07.03.2026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.03.2026 за № СК-1071-2626 (далі - скарга), на рішення від 07.01.2026 № 82762700 (далі - оскаржуване рішення) державного реєстратора Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_1 (далі - державний реєстратор Заєвська В.П.) щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 7421484800:07:000:0083 (далі - земельна ділянка).
Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки договір має на меті унеможливити виконання рішення суду, крім того у договорі зазначено, що він діє протягом одного року, що не відповідає законодавству.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) скаржник є власником земельної ділянки, яка була передана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕТЬМАНСЬКЕ» (далі - ТОВ «ГЕТЬМАНСЬКЕ») на підставі договору оренди від 06.02.2014 № 44 (далі - договір оренди) та додаткових угод від 01.01.2018, 19.11.2021 (далі - додаткові угоди) строком до 06.02.2029.
На підставі оскаржуваного рішення державним реєстратором Заєвською В.П. зареєстровано перехід права оренди від ТОВ «ГЕТЬМАНСЬКЕ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКА-НЕЗАЛЕЖНА ЕКСПЕРТИЗА ЯКОСТІ» (далі - ТОВ «НАУКАНЕЯ») на підставі договору відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 01.01.2025 № 0101/25-14 (далі - договір).
Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, оскільки договір має на меті унеможливити виконання рішення Городнянського районного суду від 23.12.2025 у справі № 732/1678/25 (далі - рішення суду), крім того у договорі зазначено, що він діє протягом одного року, однак строк дії договору оренди зареєстровано до 06.02.2029 з автоматичною пролонгацією, що суперечить умовам основного договору оренди.
Законодавство у сфері державної реєстрації прав зобов`язує державного реєстратора перевіряти документи та відомості Державного реєстру прав на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Комісією встановлено, що під час прийняття оскаржуваного рішення державний реєстратор Заєвська В.П. не перевірила належним чином документи, подані для державної реєстрації прав та відомості Державного реєстру прав на наявність підстав для відмови у державній реєстрації прав, зокрема, не встановила, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) та містять суперечності щодо строку дії договору купівлі-продажу 1 рік, водночас строк дії права за договором оренди встановлений до 2029 року. 
Крім того, на момент прийняття оскаржуваного рішення, а саме 07.01.2026, строк дії договору відповідно до його умов закінчився, а отже подані документи не давали підстав для набуття та реєстрації такого права.
Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що Комісія правомірно та обгрунтовано дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте державним реєстратором Заєвською В.П. з порушенням та підлягає анулюванню.
Зважаючи на характер порушень вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, допущених державним реєстратором Заєвською В.П., вбачаються достатні підстави для тимчасового блокування їй доступу до Державного реєстру прав строком на 2 (два) місяці.
На підставі викладеного, відповідно до пункту 1 частини першої статті 3, пунктів 3,4 частини першої статті 24, частини третьої статті 26, підпунктів «а», «б» пункту 1 частини сьомої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Комісією було рекомендовано:
1. Скаргу ОСОБА_2 від 07.03.2025 задовольнити.
2. Визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення державного реєстратора Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_1 від 07.01.2026 № 82762700.
3. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Височанської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці.
Вказана пропозиція реалізавана в наказі Міністерства юстиції України від 26.05.2026 №1388/5 «Про задоволення скарги».
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що наказ Мін`юсту від 26.05.2026 №1388/5 є протиправним, незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він прийнятий із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без урахування фактичних обставин справи.
Доводи та аргументи позивачки зводяться до того твердження, що наказ Мін`юсту від 26.05.2026 №1388/5 містить суперечності у розпорядчій частині, що робить його виконання технічно та юридично неможливим. Блокування доступу є суворим дисциплінарним заходом. 
Вказує, що застосування покарання у вигляді 2 місяців блокування є явно не співмірним із характером допущеного недоліку, що таке рішення Мін`юсту порушує принцип пропорційності акту оскільки повністю позбавлення можливості виконувати трудові/професійні обов`язки та завдає надмірної фінансової шкоди.
З зазначеним суд не погоджується, оскільки оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Заєвською В.П. за наявності підстави для відмови у державній реєстрації прав, визначеної пунктами 3, 4 частини першої статті 24 Закону та з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктом 1 частини першої статті 3 Закону щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та пунктом 4 частини першої статті 3 Закону щодо внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом, то допущені при їх прийнятті порушення не є формальною (несуттєвою) помилкою та впливають на об`єктивність, достовірність та повноту відомостей Державного реєстру прав, тому враховуючи, що відновлення порушеного права не можливе шляхом прийняття Міністерством юстиції України рішень, передбачених пунктами 2 і 3 частини сьомої статті 37 Закону, це рішення підлягає анулюванню, а скарга - задоволенню.
Відповідно до пункту 4 частини сьомої статті 37 Закону, який передбачає, що одночасно із визнанням прийнятим з порушенням Закону та анулюванням рішення державного реєстратора, анулюванням рішення територіального органу Міністерства юстиції України, а також у разі відсутності підстав для їх анулювання Міністерство юстиції України може прийняти одне із рішень, передбачених пунктами 4-6 цієї частини, зокрема, про тимчасового блокування або про анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.
Зважаючи на встановлений факт порушення й оцінюючи його ступінь та характер, Міністерство юстиції обгрунтовано дійшло висновку щодо застосування до державного реєстратора заходів реагування у вигляді тимчасового блокування або анулювання доступу до Державного реєстру прав, має бути необхідним й достатнім для виправлення і попередження нових порушень та зловживань у сфері державної реєстрації прав.
Зважаючи на характер порушень вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав, допущених державним реєстратором Заєвською В.П., вбачаються достатні підстави для тимчасового блокування їй доступу до Державного реєстру прав строком на 2 (два) місяці.
Враховуючи викладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького архітектора, 13,м. Київ,01001) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2026 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ