ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 674/1992/24
Провадження № 22-ц/820/1482/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Костенка А.М.,
секретар: Шевчук Ю.Г.,
за участю представника апелянта,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2026 року (суддя Сосна О.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Маківська сільська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,
в с т а н о в и в :
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Маківська сільська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2026 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. 
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки в судові засідання, які відбулися 27.03.2026 року та 21.04.2026 року позивач, будучи повідомленим належним чином про вказані судові засідання, повторно не з`явився до суду, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що вказана ухвала є передчасною, з огляду на те, що судове засідання, призначене на 27 березня 2026 року, фактично не відбулося у зв`язку з поданням заяви про відкладення розгляду справи, що підтверджується протоколом судового засідання. Так само судове засідання 21 квітня 2026 року не відбулося у зв`язку з поданням заяви представником відповідача про відкладення розгляду справи, представник позивача був повідомлений працівником суду про недоцільність прибуття до суду, оскільки розгляд справи фактично не проводитиметься. 
Крім того, матеріали справи свідчать про порушення процесуального порядку оформлення судового засідання, оскільки протокол судового засідання від 21 квітня 2026 року відсутній, а короткий текст ухвали був виготовлений лише 25 квітня 2026 року, що свідчить про неможливість залишення заяви адвоката Пілінського С.І. без розгляду.
Висновки суду також не відповідають практиці Європейського суду з прав людини щодо забезпечення права на справедливий судовий розгляд, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Воєвідко М.Я. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Маківської сільської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У справі, яка переглядається встановлено, що ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Маківська сільська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2025 року закрито підготовче провадження у справі №674/1992/24 та призначено справу до судового розгляду.
Про судове засідання, призначене на 27.03.2026 року позивач ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки за адресою: АДРЕСА_1 , проте повернулась до суду без вручення, з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 46,48 т.2). Від представника ОСОБА_1 адвоката Воєвідка М.Я. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, на іншу дату, у зв`язку з зайнятістю його в розгляді іншої справи. 
27 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 21 квітня 2026 року на 14 год. 00 хв.
Про судове засідання, призначене на 21 квітня 2026 року позивач ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення судової повістки за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , проте повернулись до суду без вручення, з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 54,55,57,59,61,62 т.2). Представнику позивача адвокату Воєвідко М.Я. судова повістка направлялася до електронного кабінету.
В судове засідання призначене на 21 квітня 2026 року о 14-00 год. позивач та його представник ОСОБА_3 не з`явилися. Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
Представник позивача, адвокат Воєвідко М.Я. як на причину своєї неявки до суду першої інстанції на 21 квітня 2026 року посилався на очікування позитивного вирішення судом клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору(частина п`ята статті 223 ЦПК України).
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.
Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути також й поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.
Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain»(заява № 11681/85) Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України поняття «може», «має право», «за власною ініціативою» та інші подібні за змістом законодавець не застосовує. Отже, процесуальним законом не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позову без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відноситься до імперативних.
Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.
Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання своїми процесуальними правами.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається першорядно на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).
Суд зобов`язаний припиняти недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.
Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.
Верховний Суд у постановах від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18,від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20),від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження№ 61-36375св18), від 7 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц (провадження № 61-4801св20), від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21) зазначив, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як потребою забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у якнайшвидшому розгляді справи, а отже, зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позов без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті. Тож зазначена правова норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами, щоб не допустити зволікання з розглядом справи.
Встановивши, що ОСОБА_1 та його представник адвокат Воєвідко М.Я. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, призначене на 21 квітня 2026 року, і від них не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права є безпідставними не впливають на зазначені висновки суду, а тому підлягають відхиленню.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 липня 2026 року.

Судді:           Т.О. Янчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко