ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6954/26 | Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П.
Провадження № 33/817/393/26 | Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Подковського А.О. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року,-

В С Т А Н О В И В :
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Згідно постанови, 23.03.2026 о 00:18 в м. Тернополі по вул. Квітки Цісик (Ломоносова), 31, водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9 (а) ПДР України, керував транспортним засобом Nissan Rogue, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6810 ARAM -2250, повірка дійсна до 20.11.2026, що підтверджується тестом №3630 від 23.03.2026. Результат становив – 2,20 % проміле. З результатами огляду водій згідний.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 .
Свої вимоги захисник мотивує тим, що:
судом першої інстанції не було встановлено належних підстав для зупинки транспортного засобу, під час розгляду справи були встановлені різні та взаємовиключні версії причин зупинки;
суд першої інстанції безпідставно визнав належним доказом документ із виправленнями;
доказів виклику на лінію «102» в матеріалах справи немає, а отже відсутнє належне підтвердження того, що поліція дійсно отримувала інформацію про можливе сп`яніння водія;
суд першої інстанції порушив принцип безпосередності дослідження доказів; суд безпідставно визнав належним доказом направлення водія на огляд, хоча воно містить виправлення, не перевіривши його достовірність; 
висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не було усунуто наявні суперечності щодо підстав зупинки автомобіля, використання документа з виправленнями.

Заслухавши доводи захисника Подковського А.О., який просив проводити розгляд у відсутності ОСОБА_1 та задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621756 від 23.03.2026; результатах тестування №3630 від 23.03.2026 о 00:24 приладом Alcotest Drager 6810 №ARАM-2250, що показав 2,20 проміле; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спецзасобів, проведеного у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і мови), з результатом 2,20 проміле; копії свідоцтва про повірку газоаналізатора Alcotest Drager 6810 №ARАM-2250 № НОМЕР_2 , чинного до 20.11.2026; направленням ОСОБА_1 на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння із зазначенням тих самих ознак сп`яніння; рапорті поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області Драгана Т. про те, що 23.03.2026 близько 00:15 під час патрулювання екіпажем разом із ОСОБА_2 за порушення комендантської години та за зверненням на лінію 102 «порушення ПДР» по вул. Квітки Цісик було зупинено транспортний засіб Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки сп`яніння; відеозаписах з автореєстратора поліцейського транспортного засобу, яким зафіксовано зупинення Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення комендантської години; відеозаписах з нагрудних камер поліцейських №472621 та №473053, на яких зафіксовано зупинення зазначеного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду газоаналізатором Alcotest Drager на місці зупинки.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Що стосується доводів захисника про те, що судом першої інстанції не було встановлено належних підстав для зупинки транспортного засобу та відсутності доказів виклику на лінію “102” в матеріалах справи, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Твердження сторони захисту про незаконність зупинки транспортного засобу та суперечливість підстав для такої зупинки не знаходять свого підтвердження, оскільки автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений о 00:15, тобто в період комендантської години, під час дії якої рух транспорту обмежений. 
Наявність у працівників поліції інформації про ймовірне перебування водія у стані сп`яніння була окремою підставою для зупинки автомобіля, а тому в цій справі доводи сторони захисту про недоведеність цього факту не спростовує правильності висновків суду першої інстанції про те, що зупинка автомобіля і подальші вимоги працівників поліції щодо водія в період дії комендантської години були законними. Так згідно рапорту поліцейського взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області Драгана Т. вбачається, що причиною зупинки слугувало саме порушення комендантської години, тобто звернення на лінію “102” зазначалось як одна із обставин, але не була основною причиною зупинки. Відтак, відсутність аудіозапису чи картки виклику не спростовує встановлених обставин справи.
Щодо посилань захисника на наявність описок та виправлень у направленні на медичний огляд, то вони не є підставою для скасування оскарженої постанови. Перевіркою матеріалів справи встановлено, що вказані недоліки є виключно технічними описками, з допущеними під час оформлення матеріалів у нічний час, і вони жодним чином не впливають на зміст, суть та достовірність зазначеного документа або інших доказів у справі. Крім того, стан сп`яніння підтверджується не даними направлення в медичний заклад, а сукупністю інших належних доказів, зокрема Актом огляду і його результатами, з якими водій погодився, а тому відповідно до вимог ст.266 КУпАП він не підлягав направленню в медичний заклад.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Отже, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Подковського А.О. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2026 року, відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя