КОПІЯ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/761/26
Номер провадження №2-о-678-31/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 липня 2026 року селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Лазаренка А. В., 
за участю секретаря судового засідання Непийвода Л. Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження, в залі суду в селищі Летичів, справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, 
ВСТАНОВИВ: 
18 травня 2026 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 20 лютого 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за змістом якої ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . За життя разом із ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована ОСОБА_1 , яка була йому цивільною дружиною, ввели спільне господарство, мали спільний бюджет. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрований не був. 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,98 га, яка розташована на території Гречинецької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Островської Г. І., де їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що необхідно підтвердити факт проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
19 травня 2026 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд призначено у порядку окремого провадження. 
16 червня 2026 року ухвалою суду залучено до участі у справі ОСОБА_2 як заінтересовану особу.
21 липня 2026 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій остання просила розглядати справу за її відсутності, вимоги, викладенні у заяві, підтримує у повному обсязі.
Заінтересована особа ОСОБА_4 та представник Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області подали заяви про розгляд справи у їх відсутність за наявними доказами, заявлені вимоги визнають і не заперечують проти задоволення заяви.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.
За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (абз. 1 п. 1). 
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі № 161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. 
В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). 
За приписами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1). У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3). 
Як зазначено у ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 
Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1). Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2). 
В силу ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). 
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3). 
Законодавець у ст. 74 СК України визначив, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (ч. 1). На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ч. 2). 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі №582/18/21 сформульовано наступний висновок. 
1) За загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом.
ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
2) Слід розмежовувати сферу дії статті 74 СК України і статті 1264 ЦК України, оскільки зазначені норми регулюють різні правовідносини (сімейні та спадкові). Якщо вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/016831309 від 13 листопада 2025 року, ОСОБА_3 зареєстрований АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/016831163 від 13 листопада 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрована АДРЕСА_1 .
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 85068167 від 30 квітня 2026 року, 30 квітня 2026 року після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 75548971 (25/2026).
Відповідно до довідки № 2 від 12 січня 2026 року, яка видана Летичівською селищною радою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.
Відповідно до довідки № 102 від 24 квітня 2026 року, яка видана Летичівською селищною радою, ОСОБА_5 проводила поховання свого співмешканця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а/з № 16 від 15.01.2026 року. 
Згідно довідки № 103 від 24.04.2026 року, яка видана Летичівською селищною радою, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав і був зареєстрований АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 /з№16 від 15.01.2026 р. На день смерті за вищевказаною адресою з гр. ОСОБА_3 була зареєстрована цивільна дружина- ОСОБА_1 1952 р.н.
Згідно довідки № 11 від 08.05.2026 року, ОСОБА_1 проживала і була зареєстрована разом із співмешканцем ОСОБА_3 від 20.02.1987 року до дня смерті ОСОБА_3 . Від спільною проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 дітей немає.
Згідно відповіді приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Островської Г. І. № 66/02-14 від 30 квітня 2026 року, ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадкових прав, у зв`язку з тим, що необхідно підтвердити факт проживання з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Сукупність досліджених письмових доказів дає суду підстави для висновку, що ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у період з 20 лютого 1987 року по 07 січня 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 . 
У зв`язку із зазначеним наявні підстави для встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 більше п`яти років до часу відкриття спадщини у період з 1987 року до дня його смерті. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. 
Враховуючи вимоги процесуального закону, судові витрати при розгляді справ окремого провадження не відшкодовуються. 
Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявниця у заяві, знайшли своє підтвердження, тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою і підлягає задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 34, 42-43, 49, 76-83, 89, 128, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315-316, 318-319, 351-352, 354-355 ЦПК України,, 
УХВАЛИВ: 
Задовольнити заяву. 
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 20 лютого 1987 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ: 

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , відсутній зареєстрований Електронний кабінет 

ЗАІНТЕРЕСОВАНІ ОСОБИ: 
Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Героїв Крут, 2/1, селище Летичів Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31500, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404548, тел. / факс (03857) 2-05-20, 2-02-15, електронна пошта: rada@letychivotg.gov.ua, наявний електронний кабінет
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 , відсутній зареєстрований Електронний кабінет

Суддя підпис А. В. Лазаренко

Суддя А. В. Лазаренко