ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"21" липня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/554/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Фатєєвій Г. В. розглянувши справу №916/554/26
за позовом: Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” (68544, Одеська область, Болградський район, с. Весела Долина, вул. Світла, буд. 49, код ЄДРПОУ 00729528) 
до відповідачів: 1. Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, с. Буджак, сул. Миру, буд. 132, код ЄДРПОУ 04379203), 2.Біосферного заповіднику “Асканія-Нова” імені Ф.Е. Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук України (75230, Херсонська область, Каховський район, смт. Асканія-Нова, вул. Паркова, буд. 15, код ЄДРПОУ 14142347)
про визнання права постійного користування земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом припинення права, визнання протиправним та скасування рішень, державних реєстрацій земельних ділянок та державних реєстрації речових прав

за участю представників:
Від позивача: не з`явився;
від відповідачів: 1. не з`явився; 
2. не з`явився; 

Державне підприємство “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, Комунального підприємства “Центр безпеки громадян та комунальних послуг “Буджак” Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, Комунального підприємства “Височанське 2” Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, Біосферного заповіднику “Асканія-Нова” імені Ф.Е. Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук України, Громадської організації “Рівайлдінг Україна” про визнання права постійного користування земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шліхом визнання протиправним та скасування рішень, державних реєстрацій земельних ділянок та державних реєстрації речових прав.
Ухвалою від 24.02.2026р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” було залишено без руху.
27.02.2026р. до господарського суду надійшла заява (вх. №7074/26) від Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” про усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2026р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/554/26 в порядку загального позовного провадження. 
22.06.2026р. за вх. №21620/26 до суду від позивача надійшла заява про залишення частини позовних без розгляду, згідно якої останній просить суд позивні вимоги про визнання протиправною та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0536, 5124780700:01:001:0565, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568, яка була проведена Відділом у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (щодо земельної ділянки 5124780700:01:001:0567) та Відділом №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (щодо земельної ділянки 5124780700:01:001:0568) залишити без розгляду.
Крім того, 22.06.2029р. за вх. №21602/26 до суду від позивача надійшло клопотання про закриття провадження по справі в частині позовних вимог. На підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. 
Ухвалою суду від 29.06.2026р. заяви Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” від 22.06.2026р. за вх.№21620/26 про залишення без розгляду частині позовних вимог та від 22.06.2026р. за вх.№21602/26 про закриття провадження по справі в частині позовних вимог було задоволено. 
Позовні вимоги Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” про визнання протиправною та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0536, 5124780700:01:001:0565, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568, яка була проведена Відділом у Тарутинському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Відділом №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (щодо земельної ділянки 5124780700:01:001:0567) та Відділом №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (щодо земельної ділянки 5124780700:01:001:0568) залишено без розгляду. 
Провадження у справі №916/554/26 за позовом Державного підприємство “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” до Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, Комунального підприємства “Центр безпеки громадян та комунальних послуг “Буджак” Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, Комунального підприємства “Височанське 2” Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області, Біосферного заповіднику “Асканія-Нова” імені Ф.Е. Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук України, Громадської організації “Рівайлдінг Україна” в частині позовних вимоги про:
- припинення права власності Буджацької (колишня назва - Бородінська) селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519;
- визнання протиправними та скасування: 1) рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №139-VIII від 30.06.2021; 2) рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №160-VIII від 17.08.2021; 3) рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №192/15-VIII від 05.10.2021; 4) рішення Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області №2658-VIII від 21.08.2025;
- визнання протиправною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права постійного користування Комунального Підприємства “Благоустрій Бородінської громади” (теперішня назва - “Центр безпеки громадян та комунальних послуг Буджак”) Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0512; 5124780700:01:001:0513; 5124780700:01:001:0514; 
- припинення право постійного користування Комунального Підприємства “Благоустрій Бородінської громади” (теперішня назва - “Центр безпеки громадян та комунальних послуг Буджак”) Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0512; 5124780700:01:001:0513; 5124780700:01:001:0514;
- визнання протиправною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права постійного користування Комунального Підприємства “Височанське 2” Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0480; 5124780700:01:001:0486; 5124780700:01:001:0483; 5124780700:01:001:0519; 5124780700:01:001:0481; 5124780700:01:001:0474;
- припинення право постійного користування Комунального Підприємства “Височанське 2” Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0480; 5124780700:01:001:0486; 5124780700:01:001:0483; 5124780700:01:001:0519; 5124780700:01:001:0481; 5124780700:01:001:0474 – закрито. 
Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.06.2026р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні. 
17.07.2026р. за вх. №25206/26 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника, згідно якої останній просить суд розгляд справи здійснити за відсутності представника Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування”, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач 1 відзиви на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Поряд з цим, 21.07.2026р. за вх. №25498/26 до суду від відповідача 1 надійшла заява про розгляд справи без участі представника, згідно якої останній просить суд розгляд справи здійснити за відсутності представника Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області.
Місцезнаходженням відповідача 2 згідно інформації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань є : 75230, Херсонська область, Каховський район, смт. Асканія-Нова, вул. Паркова, буд. 15.
У зв`язку із тимчасовою окупацією Каховського району, відділення “Укрпошти” не працюють, ухвали суду по справі №916/554/26 було розміщено на офіційному сайті Господарського суду Одеської області. 
Судом, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. 
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
Як вказує позивач, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.01.2026 року, за кодом 00729528 зареєстровано Державне підприємство «Дослідне Господарство «Комунар» Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення». 
Засновником юридичної особи позивача є Селекційно-генетичний інститут Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення, код ЄДРПОУ 00494628. 
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 13.01.2026 року за кодом 00494628, засновником Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення є Національна академія аграрних наук України код ЄДРПОУ 00024360. 
Згідно п. 1.1. Статуту Державного підприємства «Дослідне Господарство «Комунар» Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, затвердженого 16.05.2018 року Президентом Національної академії аграрних наук України, підприємство засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії наук України, як органу управління державним майном.
Відповідно до п.1.4 Статуту позивача, згідно наказу № 131 від 20 травня 1962 року Одеській державній сільськогосподарській дослідній станції Укрнасіндослідтрест радгосп «Комунар» підпорядковується Одеській ДСГДС. 
Згідно наказу № 02 від 08 січня 2003 року УААН «Про перетворення Одеської ДСГДС в Одеський інститут АПВ УААН» ДП «ДГ «Комунар» підпорядковується Одеському Інституту агропромислового виробництва УААН. 
Відповідно наказу № 159 від 11 липня 2011 року «Про Одеський ІАПВ НААН» ДП«ДГ «Комунар» вступає у склад до Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН».
Згідно наказу № 185 від 18 жовтня 2016 року «Про реорганізацію Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН шляхом перетворення в Одеську державну сільськогосподарську дослідну станцію НААН» затверджено найменування Державне підприємство» Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України». 
Позивач зазначає, що діюче найменування визначено згідно Постанови №6/2 від 21.03.2018 «Про зміну підпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН підпорядковано Селекційно-генетичному інституту - Національному центру насіннєзнавства та сортовивчення та затвердити найменування Державне підприємство «Дослідне господарство «Комунар» Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» та Наказом НААН від 27.04.2018 № 147 «Про зміну підпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії агарних наук України». Підприємство є правонаступником в частині землі, майна, майнових і немайнових прав і зобов`язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України». 
Пунктом 4.1. статуту визначено, що майновий комплекс Підприємства складають усі матеріальні та нематеріальні активи, що обліковуються на балансі Підприємства і передані йому Академією на праві господарського відання, а також придбані Підприємством за рахунок коштів від фінансово-господарської діяльності та/або набуті іншим шляхом, не забороненим законодавством. 
Відповідно до п.4.3. статуту ДП ДГ Комунар СГІ – НЦНС, Підприємство користується землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства. 
Згідно до п.4.4.-4.6. статуту, земельні ділянки, які надані в постійне користування Підприємству для розміщення його об`єктів, здійснення науково дослідної та господарської діяльності, виробництва оригінального, елітного та репродукційного насіння, вирощування садивного матеріалу сільськогосподарських культур, кормсів для племінних тварин і пропаганди ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визначених Статутом Академії та цим Статутом, є державною власністю. Вилучення земельних ділянок може здійснюватися лише за згодою Президії Академії відповідно до норм чинного законодавства. Зміна цільового призначення та припинення права постійного користування земельними ділянками Підприємства, що віднесені до особливо цінних земель, допускається лише для розміщення на них об`єктів, що визначені Земельним кодексом України та в порядку, визначеному законодавством. 
За посиланнями позивача, відповідно до п.2 Постанови Президії Верховної Ради УРСР "Про статус Української академії аграрних наук" від 29.07.91 № 1370-XII, за Українською академією аграрних наук закріплено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, порядок володіння та використання цих земельних ділянок визначається виключно Президією Академії. 
Постановою президії Національної академії аграрних наук України від 26.02.2014 (протокол №2) "Про затвердження Порядку розгляду Національною академією аграрних наук України земельних питань" затверджено Порядок розгляду Національною академією аграрних наук України земельних питань; визначено, що постанова Президії від 21 грудня 2011 року (Протокол № 23) Про затвердження Порядку надання документів для розгляду питань вилучення земель (припинення права постійного користування на землю) в установах, підприємствах та організаціях, що перебувають у відання НААН вважати такою, що втратила чинність; постанова Президії від 21 грудня 2011 року (Протокол № 23) "Про затвердження Положення про комісію з розгляду майнових та земельних питань Президії Національної академії аграрних наук України" діє в частині, що не суперечить цій постанові. 
Відповідно до розділу 1 Порядку розгляду Національною академією аграрних наук України земельних питань, затвердженого постановою президії НААН від 26.02.2014 (протокол №2), земельні ділянки, які надані у постійне користування Національній академії аграрних наук України та організаціям, що віднесені до її відання, перебувають у державній власності. Порядок володіння, користування та розпорядження земельними ділянками визначається виключно президією в межах визначених повноважень. Президія приймає рішення із земельних питань в межах, визначених законодавством повноважень, в тому числі: надає згоду на вилучення земельних ділянок, надає згоду на встановлення права земельного сервітуту, приймає рішення (надає згоду) на вчинення інших дій, які стосуються земельних відносин, в межах наданих їй повноважень.
Відповідно до статуту Національної академії аграрних наук України, затвердженого 15-23.04.2021 загальними зборами НААН, зареєстрованого Міністерством юстиції України 20.08.2021 та міститься у загальному доступі, Національна академія аграрних наук України - це самоврядна наукова організація, заснована на державній власності, що є державною організацією, створеною як неприбуткова державна бюджетна установа. НААН є правонаступницею Української академії аграрних наук, яка заснована постановою Ради Міністрів УРСР від 22 вересня 1990 року. Майновий комплекс НААН складається з усіх матеріальних та нематеріальних активів, які перебувають на балансі НААН і наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у її віданні, закріплені державою за НААН в безстрокове користування або придбані за рахунок бюджетних коштів, а також коштів, одержаних в результаті фінансово-господарської діяльності, чи набуті іншим шляхом, не забороненим законом. Використання державного майна, переданого Національній академії аграрних наук України, здійснюється з урахуванням норм Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" та чинного законодавства. НААН, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу, забезпечує реалізацію прав держави як власника таких об`єктів, ефективно їх використовує та розпоряджається у межах, визначених законодавством. НААН відповідно до законодавства та цього Статуту користується основними фондами, переданими їй державою у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності, а також обіговими коштами та земельними ділянками, що надаються їй у постійне користування або в оренду відповідно до земельного законодавства. Відчуження нерухомого майна наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні НААН, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вилучення земельних ділянок наукових установ, організації підприємств НААН та припинення права постійного користування ними може здійснюватися лише за згодою Президії НААН, відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення та припинення права постійного користування земельними ділянками наукових установ, підприємств та організацій НААН, що віднесені до особливо цінних земель, допускається лише для розміщення на них об`єктів, що визначені Земельним кодексом України та в порядку, встановленому законодавством.
Позивач вказує, що у постійному користуванні ДП ДГ Комунар СГІ – НЦНС обліковуються земельні ділянки загальною площею 5131,5 га.
Так, в обґрунтування відповідних тверджень, позивач зазначає, що в Історичній довідці радгоспу "Комунар" Тарутинського району, Одеської області від липня 1967 року, зазначено, що радгосп «Комунар» було організовано 18 жовтня 1944 року на підставі наказу за №78 від 18 жовтня 1944 року по Ізмаїльському тресту радгоспів. Головний напрямок радгоспу «Комунар» було тваринництво. На підставі наказу Міністерства с/г УССР та наказу №167 від 01 лютого 1959 року, радгосп «Комунар» був підпорядкований Одеському обласному управління сільського господарства, та був укрупнений за рахунок ІУ та У бригади. З цього року головна спеціалізація радгоспу «Комунар» це вирощування елітного насіння с/господарських культур. 01 квітня 1966 року згідно наказу за № 258 Міністерства с/г УССР Радгосп «Комунар» було реорганізовано та розукрупнено, та передано йому в постійне користування земельна ділянка загальною площею 6251 га. 
В листі державного архіву Одеської області вих. №1450/06-21 від 26.08.2021 року, міститься інформація, що у фонді Одеського обласного управління сільського господарства виконавчого комітету Одеської обласної ради депутатів трудящих та фонду Одеського спеціалізованого тресту овочева-молочних радгоспів за 1966 рік відсутній наказ Міністерства сільського господарства УРСР № 258 від 01.04.1966 року про розукрупнення радгоспу «Комунар». 
Згідно зі звітом про розподіл земель по угіддям на 1 листопада 1959 року радгосп «Комунар» постійно користувався земельною ділянкою загальною площею 9103 га. Згідно з списком користувачів землекористування яких зараховано в Тарутинському районі на 1 листопада 1966 року за радгоспом «Комунар» рахується 6251 га.. Згідно розробленої відомості до звіту розподілення земель по угіддям і землекористувачам та про використання цих земель на 1 листопада 1966 року рахується в постійному користування загальна площа 6251 га.
За посиланнями позивача 12.08.2021 року Тарутинський сектор архівного відділу Болградської районної державної адміністрації Одеської області надав архівні документи стосовно діяльності радгоспу «Комунар», а саме: посівні площі і валовий збір сільськогосподарських культур у 1966 році; основні показники на 1966 рік. З вказаних документів слідує, що радгосп «Комунар» в 1965 та в 1966 році мав в постійному користуванні 5369 га. 
Також позивач зазначає, що 20.08.2021 року Тарутинський сектор архівного відділу Болградської районної державної адміністрації Одеської області надав архівні документи стосовно діяльності радгоспу «Комунар» (витяги з річних звітів радгоспу «Комунар») за 1965-1984 роки та ксерокопію плану внутрігосподарського землевпорядження радгоспу «Комунар» Тарутинського району Одеської області, проведеного відділом землевпорядження Одеського обласного управління сільського господарства в 1964 році. Згідно з планом використання земельних угідь радгоспу «Комунар» в 1970 та в 1971 роках в радгоспі в безстроковому та в довгостроковому користуванні знаходилося 6172 га. землі. Землекористування радгоспу «Комунар» на 1 листопада 1982 року загальна площа складає - 6175 га., у 1983 році складає - 6175 га., у 1984 років складає - 6175 га. 
Крім того, за посиланнями позивача, в листв Відділу у Тарутинському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області вих. №81/120-19 від 22.01.2019 року, зазначено, що станом на 01.01.2019 року в користуванні ДП «ДГ «Комунар» обліковуються земельні ділянки загальною площею 5131,5 га, з них ріллі 2906,5 га.
За посиланнями позивача, рішенням Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 у справі №916/991/21, яке було залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 та набрало законної сили, встановлено факт того, що станом на 01.01.2019 року в постійному користуванні ДП «ДГ «Комунар» СГІ - НЦНС знаходились земельні ділянки загальною площею 5131,5 га, розташовані на території Веселодолинської сільської ради Болградського (Тарутинського) району Одеської області. 
Так, вказаним рішенням суд визнав неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області щодо вилучення із постійного користування Державного підприємства «Дослідне Господарство «Комунар» Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» земельних ділянок загальною площею 5131,5 га.; скасував наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 05.12.2020 року №33-ОТГ «Про передачу земельної ділянки з державної власності в комунальну власність» в частині передання Бородінській селищній раді Болградського району Одеської області земельних ділянок загальною площею 5131,5 га, розташовані на території Болградського (Тарутинського) району Одеської області, які перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне Господарство «Комунар» Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення»; скасував наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.12.2020 року №15-192556/13.20СГ «Про відмову у наданні Державному підприємству «Дослідне Господарство «Комунар» Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» дозволу на розроблення документації із землеустрою»; зобов`язав Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення Державному підприємству «Дослідне Господарство «Комунар» Селекційно-генетичного Інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» в постійне користування земельних ділянок загальною площею 5131,5 га. 
Позивач зазначає, що вказаним судовим рішенням також було встановлено, що спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності не могли передаватися у комунальну власність органом місцевого самоврядування без згоди Президії Національної академії наук України, як постійного користувача з особливим статусом, а крім того, в основному належать до особливо цінних земель. Доказів добровільної відмови НААН України від права постійного користування вищевказаними земельними ділянками матеріали справи не містять. Примусове припинення права користування позивача земельною ділянкою з підстав, у порядку і за умов, визначених законом також не відбувалось. Суд дійшов висновку, що Державою за Українською академією аграрних наук, яка в подальшому перейменована в Національну академію аграрних наук України, закріплено в т.ч. і спірні земельні ділянки. За встановлених судом обставин того, що спірні земельні ділянки належать до особливо цінних земель державної форми власності, закріплені за Національною академією агарних наук України, в установленому статтею 150 ЗК України порядку у землекористувача не вилучались, відсутності доказів добровільної відмови від права постійного користування земельними ділянками НААН України, суд дійшов висновку про неправомірність двій відповідачів щодо вилучення із користування позивача спірних земельних ділянок. У зв`язку із чим, наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 05.12.2020 року №33-ОТГ «Про передачу земельної ділянки з державної власності в комунальну власність Бородінській селищній раді Болградського району Одеської області» в частині передачі спірних земельних ділянок підлягає скасуванню.
19.04.2022 року, на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 у справі №916/991/21 та відповідно до ст.129-1 Конституції України, ст.ст.15-1, 22, 92, 122, 123 ЗК України, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області було прийнято Наказ №15-4/13-22-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою», яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ДП «ДГ «Комунар» СГІ – НЦНС в постійне користування земельних ділянок загальною площею 5131,5 га. 
Як зазначає позивач, для розроблення проекту землеустрою ДП «ДГ «Комунар» СГІ – НЦН звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю «Геоконсалтинг». На даний час проект землеустрою знаходиться на стадії розробки.
Поряд з цим, 11.11.2025 ТОВ «Геоконсалтинг» направило на адресу ДП «ДГ «Комунар» СГІ– НЦН лист №93, в якому вказало, що в ході вивчення матеріалів та даних Публічної кадастрової карти було встановлено, що в складі земельної ділянки площею 5131,5 га, яка передбачена до відведення ДП «ДГ «Комунар» СГІ – НЦН із земель державної власності для подальшого надання у постійне користування, знаходяться вже сформовані земельні ділянки комунальної власності Бородінської (теперішньої Буджацької) селищної ради, які частково передані у постійне користування іншим особам.
Так, як зазначає позивача, факт реєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568 за відповідачем – Буджацькою (колишня назва Бородінською) селищною радою Болградського району Одеської області та факт реєстрації права постійного користування за Комунальним підприємством «Благоустрій Бородінської громади», Комунальним підприємством «Височанське 2», Біосферним заповідником «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук України підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2026 року щодо кожної з вищезазначених земельних ділянок, а факт реєстрації вказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі підтверджується Інформацією ДЗК про право власності та речові права на земельні ділянки від 13.11.2025 року щодо кожної з вищезазначених земельних ділянок.
За посиланнями позивача 12.02.2026 року, за зверненням ДП «ДГ «Комунар» СГІ – НЦН та на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 у справі №916/991/21, державним реєстратором Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області Заболотним О.О. було припинене право власності Буджацької селищної ради на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568. 
Позивач звертає увагу, що право постійного користування КП «Благоустрій Бородінської громади» на ділянки з кадастровими номерами 5124780700:01:001:0512; 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514 було зареєстроване на підставі рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №139 VIII від 30.06.2021; право постійного користування КП «Височанське 2» на земельні ділянки з кадастровими номерами 5124780700:01:001:0480; 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0483 було зареєстроване на підставі рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №160-VIII від 17.08.2021; право постійного користування КП «Височанське 2» на земельні ділянки з кадастровими номерами 5124780700:01:001:0519; 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0474 було зареєстроване на підставі рішення Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №192/15-VIII від 05.10.2021; право постійного користування Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН України на земельну ділянку з кадастровим номером 5124780700:01:001:0482 було зареєстроване на підставі рішення Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області №2660-VIII від 21.08.2025; право постійного користування Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН України на земельну ділянку з кадастровим номером 5124780700:01:001:0568 було зареєстроване на підставі рішення Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області №2667-VIII від 18.09.2025; право постійного користування Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна НААН України на земельну ділянку з кадастровим номером 5124780700:01:001:0567 було зареєстроване на підставі рішення Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області №2668-VIII від 18.09.2025. 
Крім того, як зазначає позивач 21.08.2025 Буджацькою селищною радою Болградського району Одеської області було прийнято рішення №2658-VIII, яким надано згоду ГО «Рівайлдінг Україна» на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (пасовищ) на умовах оренди для покращення стану пасовищ шляхом відновлення степової рослинності та притаманного біорізноманіття, загальною площею 82 га та 54 га, розташованих на території Одеської області, Болградського району, Буджацької селищної ради (за межами с. Весела Долина).
Отже, як вказує позивач в зв`язку з неможливістю подальшого формування та передачі у постійне користування земельної ділянки площею 5131,5 га. Державне підприємство “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” звернулось з відповідним позовом за суду за захистом свого порушеного права. 
Поряд з цим під час розгляду справи в суді рішенням №2982-VІІІ від 18.03.2026 року Буджацькою селищною радою Болградського району Одеської області було внесено зміни до рішення сесії Бородінської селищної ради №77-VІІІ від 11.02.2021 року «Про прийняття земельних ділянок державної власності в комунальну власність громади» та виключено наступні земельні ділянки: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0536, 5124780700:01:001:0565 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568.
Також було припинено державну реєстрацію речового права відповідача 1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519.
Крім того, за наслідками прийняття селищною радою рішень №2977- VІІІ, №2976-VІІІ, №2975-VІІІ, №2982-VІІІ від 18.03.2026. рішення Буджацької (колишня назва - Бородінська) селищної ради Болградського району Одеської області №139-VIII від 30.06.2021, №160-VIII від 17.08.2021, №192/15-VIII від 05.10.2021, №2658-VIII від 21.08.2025 були скасовані. 
Також, за наслідками прийняття селищною радою рішень №2977-VІІІ від 18.03.2026, №3043-VІІІ та №3044-VІІІ від 14.05.2026 було припинено права постійного користування КП Благоустрій Бородінської громади», (теперішня назва - «Центр безпеки громадян та комунальних послуг Буджак») Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0512; 5124780700:01:001:0513; 5124780700:01:001:0514 та припинення права постійного користування КП «Височанське 2» Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0480; 5124780700:01:001:0486; 5124780700:01:001:0483; 5124780700:01:001:0519; 5124780700:01:001:0481; 5124780700:01:001:0474.
Як зазначено по тексту рішення вище, відповідні обставини стали підставою для закриття провадження по справі в частині позовних вимог, за відповідним клопотання позивача на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК).
За загальними підходами до розуміння сутнісного змісту елементів права власності, які склалися в усталеній судовій практиці, право володіння - це забезпечена законом можливість мати в себе певну річ, фактично панувати над нею, утримувати її у своєму господарському підпорядкуванні (володіння може бути законним і незаконним). Право користування - юридична забезпечена можливість власника здобувати з майна, що йому належить, його корисні властивості для задоволення своїх особистих та майнових потреб (можливість отримувати плоди і доходи). Право розпорядження - це юридично закріплена можливість власника самостійно вирішувати долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану та призначення (передача за договором іншій особі, знищення, переробка тощо) (такі висновки наведено у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 908/63/23).
За змістом статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 
За змістом статті 80 ЗК суб`єктами права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. (ст.83 ЗК України).
Статтею 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частина 2 вказаної статті визначає, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 
Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. 
Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. (ч.1 ст.122, ч.1 ст.123 ЗК України).
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або їх спадкоємців, або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом, або органу місцевого самоврядування, що затвердив комплексний план просторового розвитку території територіальної громади, генеральний план населеного пункту, детальний план території.
З наведеного вбачається, що уповноваженими суб`єктами на замовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності, а також внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок державної власності є орган виконавчої влади, уповноважений розпоряджатись земельними ділянками або землекористувач. 
Частиною 2 ст. ст.117 ЗК України передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність віднесено земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність. 
Наведена норма узгоджується з пунктом 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.09.2012 N 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", за змістом якого з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.
Статтею 92 ЗК передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.
У пунктах 1 і 7 розділу X «Перехідні положення» ЗК визначено, що рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.
В державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук і земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності (ст. 84 Земельного кодексу України). 
Відповідно до постанови Президії Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 № 1370 «Про статус Української академії аграрних наук», за Українською академією аграрних наук закріплено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходиться в розпорядженні її установ.
Постановою Президії Української академії аграрних наук від 27.02.1996 (протокол № 2) «Про майнові відносини в системі Академії» визначено, що закріплені за Українською академією аграрних наук землю, всі основні фонди та інше державне майно, включаючи придбане за рахунок бюджетних коштів, перелік та вартість якого відображені в відомостях інвентаризації на 1 листопада 1995 року та в балансі наукової установи, підприємства, організації на 1 січня 1996 року (з урахуванням руху майна у 1995 р.), передати у володіння та користування науково-дослідним установам, дослідним господарствам, підприємствам і організаціям, що входять до мережі Академії, для виконання діяльності, передбаченої їх статутами.
Відповідно до ч. ч. 1, 10 ст. 15 Закону «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 01.12.1998 (з прийняттям якого втратив чинність Закон "Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності") визначено, що Національна академія наук України та галузеві академії наук - Українська академія аграрних наук, Академія медичних наук України, Академія педагогічних наук України, Академія правових наук України, Академія мистецтв України (далі - академії) є державними науковими організаціями, що засновані на державній власності.
Держава передає академіям у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності основні фонди, а також обігові кошти. Використання майна, переданого академіям, здійснюється ними відповідно до законодавства та статутів академій. Земельні ділянки надаються академіям у постійне користування відповідно до земельного законодавства України.
Згідно п. 1.1. Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування”, затвердженого 16.05.2018 року Президентом Національної академії аграрних наук України, підприємство засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії наук України, як органу управління державним майном.
Відповідно до п. 1.4 Статуту, згідно наказу № 131 від 20 травня 1962 року Одеський державній сільськогосподарській дослідної станції Укрнасіндослідтрест радгосп «Комунар» підпорядковується Одеській ДСГДС.
Згідно наказу № 02 від 08 січня 2003 року УААН «Про перетворення Одеської ДСГДС в Одеський інститут АПВ УААН» ДП «ДГ «Комунар» підпорядковується Одеському Інституту агропромислового виробництва УААН.
Згідно наказу № 159 від 11 липня 2011 року «Про Одеський ІАПВ НААН» ДП«ДГ «Комунар» вступає у склад до Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН».
Згідно наказу № 185 від 18 жовтня 2016 року «Про реорганізацію Інституту сільського господарства Причорномор`я НААН шляхом перетворення в Одеську державну сільськогосподарську дослідну станцію НААН» затверджено найменування Державне підприємство» Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України».
Діюче найменування визначено згідно Постанови № 6/2 від 21.03.2018 «Про зміну підпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН підпорядковано Селекційно-генетичному інституту - Національному центру насіннєзнавства та сортовивчення та затвердити найменування Державне підприємство «Дослідне господарство «Комунар» Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» та Наказом НААН від 27.04.2018 № 147 «Про зміну підпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії агарних наук України».
Підприємство є правонаступником в частині землі, майна, майнових і немайнових прав і зобов`язань Державного підприємства «Дослідне господарство «Комунар» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України».
Як вбачається з матеріалів справи, в рамках розладу справи №916/991/21 було встановлено факт перебування спірної земельної ділянки площею 5131,5га. у постійному користуванні Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування”. Вказана обставина згідно з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребує повторного доведення під час вирішення даного спору.
Поряд з цим, як встановлено судом Буджацька селищна рада Болградського району Одеської області вчинила дії щодо розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568, які входять до складу земельної ділянки Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” площею 5131,5га. шляхом їх передачі у постійне користування іншим юридичним особам. 
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права (пункт 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України). 
За змістом статті 152 Земельного кодексу України, яка визначає способи захисту прав на земельні ділянки, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. 
Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання про способи захисту, зазначала про те, що вимоги про визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц). Тобто відповідне судове рішення має забезпечити, щоб обидві сторони правовідносин могли знати про права одна одної та у майбутньому діяти, не порушуючи їх. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.02.2025 у справі №906/456/22 та у постанові Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 911/1153/23.
Отже, враховуючи наведені вище обставини суд доходить висновку що позовна вимога Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” щодо визнання за ним право постійного користування земельною ділянкою площею 5131,5 га, яка розташована за адресою: Одеська обл.., Болградський (колишній - Тарутинський) район, Буджацька селищна рада (за межами с. Весела Долина), до складу якої, зокрема, але не виключно, входять земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0536, 5124780700:01:001:0565, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568 є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. 
Щодо припинення права, скасування державної реєстрації права власності і права користування спірними земельними ділянками.
Згідно з частинами першою, другою статті 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих держав-них адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу (частина третя статті 149 ЗК України).
Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною 9 цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті (частина 5 статті 149 ЗК України).
За змістом статті 5 Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України. Відчуження нерухомого майна Національної академії наук України та національних галузевих академій наук і організацій, що віднесені до їх відання, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 у справі N 372/5635/13-ц набуття особою права користування земельною ділянкою на підставі рішень, які не скасовані, без подальшого вилучення цієї земельної ділянки в установленому законом порядку не позбавляє цю особу права користування земельною ділянкою в установленому законом порядку, яке зберігається до його належного переоформлення.
У пункті 6 розділу «Перехідні положення» ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.
Проте обов`язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у пункті 6 розділу «Перехідні положення» ЗК України, визнаний неконституційним Рішенням Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005. Зазначено, що ЗК УРСР 1970 року встановлював безстрокове і тимчасове користування землею. Поняття користування землею у ЗК УРСР 1990 року поряд з постійним передбачало тимчасове користування.
ЗК України визначив право постійного користування земельною ділянкою як право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, проте не надав визначення праву тимчасового користування, яке продовжує існувати на підставі рішень, прийнятих у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.
Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний ЗК України серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Крім того, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визнаються державою.
Відповідно до постанови Президії Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 за Українською академією аграрних наук закріплено землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходиться в розпорядженні її установ. 
Рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу. Громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Вказані положення містяться в пунктах 1 і 7 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.
Як ЗК УРСР 1990 року так і ЗК України від 1991 року зі змінами і доповненнями, в т.ч. на час прийняття оспорюваних рішень, серед підстав припинення прав користування земельними ділянками не передбачено не оформлення або не переоформлення раніше наданих прав.
Стаття 141 ЗК України визначила підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема й добровільну відмову від такого права.
Частинами третьою та четвертою статті 142 ЗК України встановлено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18, громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм в установлених законодавством випадках права користування земельною ділянкою за відсутності підстав, встановлених законом. Аналогічні висновки в постановах Верховного Суду від 28.05.2025 у справі № 904/2870/22, від 03.06.2025 у справі № 640/23856/21, від 24.06.2025 у справі № 924/921/24).
За приписами статті 84 Земельного кодексу України в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук і земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності.
Відповідно до пункту "в" частини першої статті 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться у складі земель землі, надані в постійне користування НВАО "Масандра" та підприємствам, що входять до його складу; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів.
Відповідно до частин першої, третьої статті 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» об`єкти майнового комплексу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук використовуються відповідно до законодавства України, а також статуту Національної академії наук України та статутів національних галузевих академій наук, а також статутів організацій, що віднесені до їх відання. Вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України.
Відтак, спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності не могли передаватися у комунальну власність органом місцевого самоврядування без згоди Президії Національної академії наук України, як постійного користувача з особливим статусом, а крім того, в основному належать до особливо цінних земель.
Господарський суд зазначає, що доказів добровільної відмови НААН України від права постійного користування вищевказаними земельними ділянками матеріали справи не містять. Примусове припинення права користування позивача земельною ділянкою з підстав, у порядку і за умов, визначених законом також не відбувалось.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи факт порушення права постійного користування позивача та розташування спірних земельних ділянок саме на земельній ділянці позивача підтверджується: рішенням Господарського суду Одеської області від 22.09.2021 по справі №916/991/21, яким встановлено, що всі земельні ділянки передані у власність Бородінської селищної ради на підставі Наказу ГУ Держгеокадастру в Одеській області №33-ОТГ (31 земельна ділянка); інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких вбачається, що підставою для права власності Бородінської селищної ради став саме скасований судом наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області №33 ОТГ, лист ТОВ «Геоконсалтинг» від 11.11.2025 №93 з якого вбачається, що в складі земельної ділянки площею 5131,5 га, яка передбачена до відведення ДП «ДГ «Комунар» СГІ – НЦН із земель державної власності для подальшого надання у постійне користування, знаходяться вже сформовані земельні ділянки комунальної власності Бородінської (теперішньої Буджацької) селищної ради, які частково передані у постійне користування іншим особам.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Частиною 1 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що відомості про речові права, обтяження речових прав вносяться до Державного реєстру прав на підставі рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав. 
Згідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. 
З наведеного вбачається, що записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовуються, якщо підстави їх внесення буди визнані судом незаконними чи недійсними. 
Отже, оскільки Наказ ГУ Держгеокадастру в Одеській області №33-ОТГ визнаний незаконним та скасований судом, а також оскільки незаконними є державна реєстрація земельних ділянок без вилучення такої земельної ділянки у встановленому порядку у ДП «Комунар» СГІ НЦНС, то державна реєстрація права власності Буджацької селищної ради є протиправною та підлягає скасуванню судом. 
Також, оскільки реєстрація права постійного користування інших відповідачів відбулась на підставі протиправних рішень Буджацької селищної ради та оскільки право постійного користування є похідним від незаконного права власності Буджацької селищної ради, відповідно державна реєстрація права постійного користування відповідача 2 також підлягає скасуванню. 
За таких обставин, враховуючи вище встановлені судом обставини справи, приймаючи до уваги безпідставність розпорядження відповідача 1 земельними ділянками, які входять до складу земельної ділянки площею 5131,5га. перебуває в постійному користуванні позивача, суд доходить висновку що позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності та припинення право власності Буджацької (колишня назва - Бородінська) селищної ради Болградського району Одеської області на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568 та щодо визнання протиправною та скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права постійного користування та припинення права постійного користування Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц- Фейна Національної академії аграрних наук України на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0482; 5124780700:01:001:0568; 5124780700:01:001:0567 є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимим доказами, з урахуванням чого підлягають задоволенню. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішень Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області №2660-VIII від 21.08.2025, №2667-VIII від 21.08.2025, №2668-VIII від 21.08.2025 суд зазначає наступне.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акту індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини того, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.
Водночас, суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.
Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто, цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію.
Отже, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (статті 387, 388, 1212 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина 2 статті 52 Земельного кодексу України).
Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип диспозитивності, що передбачено в статті 14 ГПК України, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом, є неефективним способом захисту прав особи.
Суд зазначає, що вищезазначені рішення вичерпали свою дію виконанням, а можливість їх скасування не дозволить позивачу ефективно відновити право користування відповідною земельною ділянкою.
Не є належним способом захисту права або інтересу позивача і вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Належним та ефективним способом захисту прав та інтересів позивача у даній справі може бути, зокрема, звернення позивача з позовами до фізичних осіб (осіб за якими зареєстровано права власності на спірні земельні ділянки) про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками.
Так, враховуючи викладене, суд зазначає, що позивач звернувся у цій справі із способом захисту, який не призведе до поновлення його прав та інтересів щодо користування земельними ділянками, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області №2660-VIII від 21.08.2025, №2667-VIII від 21.08.2025, №2668-VIII від 21.08.2025.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідачами у встановленому законом порядку позовні вимоги не спростовано.
Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, наявними в матеріалах справи, проте враховуючи обставини встановлені по тексту рішення вище, підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на відповідача 1.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:

1. Позов Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” (68544, Одеська область, Болградський район, с. Весела Долина, вул. Світла, буд. 49, код ЄДРПОУ 00729528) до Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, с. Буджак, сул. Миру, буд. 132, код ЄДРПОУ 04379203) та до Біосферного заповіднику “Асканія-Нова” імені Ф.Е. Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук України (75230, Херсонська область, Каховський район, смт. Асканія-Нова, вул. Паркова, буд. 15, код ЄДРПОУ 14142347) - задовольнити частково.
2. Визнати за Державним підприємством «Дослідне господарство «Комунар» селекційно-генетичного інституту – національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» 68544, Одеська область, Болградський район, с. Весела Долина, вул. Світла, буд. 49, код ЄДРПОУ 00729528) право постійного користування земельною ділянкою площею 5131,5 га, яка розташована за адресою: Одеська обл.., Болградський (колишній - Тарутинський) район, Буджацька селищна рада (за межами с. Весела Долина), до складу якої, зокрема, але не виключно, входять земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0472, 5124780700:01:001:0474, 5124780700:01:001:0475, 5124780700:01:001:0476, 5124780700:01:001:0479, 5124780700:01:001:0480, 5124780700:01:001:0481, 5124780700:01:001:0482, 5124780700:01:001:0483, 5124780700:01:001:0484, 5124780700:01:001:0485, 5124780700:01:001:0486, 5124780700:01:001:0487, 5124780700:01:001:0488, 5124780700:01:001:0489, 5124780700:01:001:0490, 5124780700:01:001:0491, 5124780700:01:001:0492, 5124780700:01:001:0493, 5124780700:01:001:0494, 5124780700:01:001:0505, 5124780700:01:001:0506, 5124780700:01:001:0508, 5124780700:01:001:0509, 5124780700:01:001:0510, 5124780700:01:001:0511, 5124780700:01:001:0512, 5124780700:01:001:0513, 5124780700:01:001:0514, 5124780700:01:001:0518, 5124780700:01:001:0519, 5124780700:01:001:0536, 5124780700:01:001:0565, 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568.
3. Визнати протиправною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності Буджацької (колишня назва - Бородінська) селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, с. Буджак, сул. Миру, буд. 132, код ЄДРПОУ 04379203) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568.
4. Припинити право власності Буджацької (колишня назва - Бородінська) селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, с. Буджак, сул. Миру, буд. 132, код ЄДРПОУ 04379203) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0567, 5124780700:01:001:0568.
5. Визнати протиправною та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права постійного користування Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц- Фейна Національної академії аграрних наук України (75230, Херсонська область, Каховський район, смт. Асканія-Нова, вул. Паркова, буд. 15, код ЄДРПОУ 14142347) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0482; 5124780700:01:001:0568; 5124780700:01:001:0567.
6. Припинити право постійного користування Біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е. Фальц-Фейна Національної академії аграрних наук України (75230, Херсонська область, Каховський район, смт. Асканія-Нова, вул. Паркова, буд. 15, код ЄДРПОУ 14142347) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5124780700:01:001:0482; 5124780700:01:001:0568; 5124780700:01:001:0567.
7. Стягнути з Буджацької селищної ради Болградського району Одеської області (68540, Одеська область, Болградський район, с. Буджак, сул. Миру, буд. 132, код ЄДРПОУ 04379203) на користь Державного підприємства “Дослідне господарство “КОМУНАР” Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортування” (68544, Одеська область, Болградський район, с. Весела Долина, вул. Світла, буд. 49, код ЄДРПОУ 00729528) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 13 312 (тринадцять тисяч триста дванадцять)грн.
8. В решті позовних вимог відмовити. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 24 липня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна