Справа № 727/16362/25 
Провадження № 2/727/3100/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Чебан В.М.
при секретарі Миронюк Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє його представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє його представник - Підлетейчук М.М., звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначає, що 14.05.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1393-5101, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 15000,00 грн. строком на 300 календарних днів, із датою повернення кредиту 09.03.2025 року, базовим періодом сплати процентів 14 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50 % за кожен день користування кредитом та комісії за видачу кредиту у розмірі 15,00 % від суми кредиту. Умовами Договору також передбачено можливість застосування зниженої процентної ставки у розмірі 1,20 % за кожен день користування кредитом за умови належного виконання позичальницею своїх зобов`язань.
Представник позивача вказує, що вищевказаний Договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачкою шляхом використання одноразового ідентифікатора C8814, що, на думку позивача, відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію»; ідентифікація та верифікація відповідачки здійснювалися за допомогою системи «BankID» НБУ.
Стверджує, що на виконання умов вищезазначеного Договору позивач 14.05.2024 року перерахував відповідачці кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 .
Представник позивача зазначає, що відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 10.11.2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 79917,74 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 63720,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; 1197,74 грн. - заборгованість зі сплати комісії за видачу кредиту.
Також вказує, що кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до відповідачки програми лояльності, яка передбачає часткове списання заборгованості за нарахованими процентами та комісією у загальному розмірі 8490,00 грн., у зв`язку із цим позивач заявляє до стягнення лише частину заборгованості, а саме: 15000,00 грн. - основного боргу та 56427,74 грн. - заборгованості за нарахованими процентами, що разом становлять 71427,74 грн.
З огляду на викладене, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє його представник - Підлетейчук М.М., просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14.05.2024 року у розмірі 71427,74 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2026 року було поновлено відповідачці ОСОБА_2 строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року; задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року по цивільній справі за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 ; скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 лютого 2026 року по цивільній справі за позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_2 та призначено справу до судового розгляду на 14 липня 2026 року.
У судове засідання представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.
Згідно спрямованих до суду представником позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Федоровою Д.К. додаткових письмових пояснень вбачається, що остання підтримує позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у повному обсязі.
Вказує, що сторони погодили строк кредитування 300 календарних днів, тоді як базовий період 14 днів визначає періодичність сплати процентів. 
Зазначає, що проценти нараховувалися позивачем виключно в межах строку кредитування: з 14.05.2024 року по 10.06.2024 року - за ставкою 1,20 % на день, а з 11.06.2024 року по 09.03.2025 року - за ставкою 1,50 % на день у зв`язку з простроченням платежів.
Представник позивача стверджує, що здійснені відповідачкою платежі у сумі 3572,26 грн. враховані в розрахунку заборгованості, штрафні санкції не нараховувалися.
Вказує, що визначена договором денна процентна ставка 1,388 % не перевищувала граничного розміру 1,5 %, установленого законодавством на дату його укладення, а одноразова комісія за видачу кредиту була погоджена сторонами та відповідає вимогам закону. 
Зазначає, що із загальної заборгованості 79917,74 грн. позивач заявляє до стягнення 71427,74 грн., з яких 15000,00 грн. - основний борг та 56427,74 грн. - проценти, передбачивши можливість списання решти боргу за умовами програми лояльності. 
На основі викладеного, представник позивача ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Федорова Д.К. просила суд позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Саламанович Р.П. в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.
При цьому, згідно з поданим представником відповідача до суду відзивом на позов вбачається, що відповідачка позовні вимоги не визнає, зазначаючи, що навесні 2024 року через складні життєві обставини відповідачка була змушена звернутися до фінансової установи для отримання кредиту.
Вважає, що умови Договору про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14.05.2024 року є несправедливими та порушують її права як споживача, оскільки заявлені до стягнення проценти у розмірі 56427,74 грн. істотно перевищують суму отриманого кредиту - 15000,00 грн., створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків і суперечать засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Зазначає, що передбачена договором стандартна процентна ставка 1,50 % на день є платою за користування кредитом, а не мірою відповідальності за порушення зобов`язань, тому на неї поширюється встановлене частиною 5 статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» обмеження максимального розміру денної процентної ставки, який не може перевищувати 1 %.
Також заперечує проти нарахування комісії за видачу кредиту, залишок якої згідно з розрахунком позивача становить 1197,74 грн. вказуючи, що позивач не визначив конкретного переліку послуг, за які встановлено таку комісію, та не довів їх надання, а умови договору не розмежовують платні послуги й інформацію, яку споживач має право отримувати безоплатно. 
З огляду на викладене, відповідачка ОСОБА_1 просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 71427,74 грн. та судового збору.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, а також спрямований до суду представником відповідачки відзив на позов та додаткові пояснення надані суду представником позивача, вважає, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що 14.05.2024 року о 15 год. 59 хв. між позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1393-5101 продукту «НА ВСЕ», відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачці кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн., а відповідачка, у свою чергу, зобов`язалася повернути отримані кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, комісію за видачу кредиту та інші передбачені Договором платежі (а.с.12-21).
Відповідно до умов вищевказаного Договору кредит надано відповідачці строком на 300 календарних днів, а кінцевою датою його повернення визначено 09.03.2025 року. Кредит надавався для задоволення особистих потреб відповідачки шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок із використанням зазначених нею реквізитів особистого електронного платіжного засобу (а.с.12-21).
При цьому, умовами вищевказаного Договору передбачено, що базовий період сплати процентів становить 14 календарних днів. Проценти за користування кредитом підлягали нарахуванню на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитними коштами. Стандартна процентна ставка становила 1,50 % за кожен день користування кредитом, а знижена процентна ставка - 1,20 % за кожен день користування кредитом за умови своєчасної та повної сплати відповідачкою процентів, комісії за видачу кредиту та відповідних частин основної суми кредиту згідно з графіком платежів (а.с.12-21).
Водночас, у разі невиконання відповідачкою зазначених умов із наступного дня проценти підлягали нарахуванню за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50 % за кожен день користування кредитом до моменту повного погашення відповідної простроченої заборгованості. Із дня, наступного за днем її повного погашення, передбачалося поновлення нарахування процентів за зниженою процентною ставкою (а.с.12-21).
Крім цього, пунктом 4.7 Договору передбачено сплату одноразової комісії за видачу кредиту в розмірі 15,00 % від суми виданого кредиту, що становить 2250,00 грн. та був нарахований одноразово в день видачі кредиту - 14.05.2024 року (а.с.12-21).
Вищевказаний Договір про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14.05.2024 року було укладено сторонами в електронній формі та підписано відповідачкою ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «C8814» (а.с.12-21).
При цьому, у вищезазначеному Договорі зазначено персональні дані відповідачки, її РНОКПП, місце проживання, електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також номер особистого електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 (а.с.12-21).
Крім цього, зі змісту вищевказаного Договору вбачається, що до його укладення було проведено дистанційну ідентифікацію та верифікацію відповідачки шляхом отримання її ідентифікаційних даних через систему «BankID» Національного банку України (а.с.12-21).
При цьому, вищевказані умови кредитування також відображені у долучених позивачем до матеріалів позову Паспорті споживчого кредиту (а.с.22-29), Правилах відкриття кредитної лінії продукту «НА ВСЕ» (а.с.29 зворот - 31, 44-46) та таблицях обчислення загальної вартості кредиту (а.с.32-34), які містять графіки платежів за зниженою та стандартною процентними ставками.
При цьому, на виконання умов вищевказаного Договору позивачем - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - 14.05.2024 року було перераховано кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн. на зазначену відповідачкою банківську картку, що підтверджується квитанцією, відповідно до якої 14.05.2024 року о 15 год. 59 хв. проведено операцію №2462008257 на суму 15000,00 грн. із призначенням платежу «Видача кредитних коштів за договором 1393-5101, 2024-05-14» на платіжний інструмент «MASTERCARD» із маскованим номером НОМЕР_2 . Ідентифікатором еквайра зазначено АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.35).
Крім цього, перерахування відповідачці кредитних коштів підтверджується також довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про видачу коштів за кредитним договором №1393-5101 від 14.05.2024 року, згідно з якою на банківську картку відповідачки із маскованим номером НОМЕР_1 через платіжну систему «LiqPay» було перераховано 15000,00 грн., номер платіжної операції - 2462008257 (а.с.36).
Таким чином, позивачем - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - виконано взяті на себе зобов`язання за вищевказаним Договором про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14.05.2024 року шляхом надання відповідачці ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 15000,00 грн. у порядку та на умовах, передбачених зазначеним Договором.
Разом із тим, відповідачка ОСОБА_1 належним чином взятих на себе зобов`язань за Договором не виконала, передбачені ним платежі у встановлені строки та в повному обсязі не здійснювала, у зв`язку із чим кредитні кошти, нараховані проценти та комісія за видачу кредиту в повному обсязі погашені не були.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідачкою здійснено два платежі на загальну суму 3572,26 грн., а саме: 26.05.2024 року - у розмірі 1052,26 грн. та 27.05.2024 року - у розмірі 2520,00 грн. (а.с.37-43).
За період із 14.05.2024 року до 10.06.2024 року включно проценти нараховувалися за зниженою процентною ставкою у розмірі 1,20 % за день, а починаючи з 11.06.2024 року до 09.03.2025 року включно - за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50 % за день. Із 10.03.2025 року нарахування процентів припинено (а.с.37-43).
Таким чином, всього за період із 14.05.2024 року до 09.03.2025 року позивачем нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 66240,00 грн. та комісію за видачу кредиту в розмірі 2250,00 грн. Штрафи та проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, не нараховувалися (а.с.37-43).
При цьому, з вищевказаного розрахунку також вбачається, що платіж від 26.05.2024 року в розмірі 1052,26 грн. було зараховано в рахунок погашення комісії за видачу кредиту, а платіж від 27.05.2024 року в розмірі 2520,00 грн. - у рахунок погашення процентів за користування кредитом (а.с.37-43).
З урахуванням здійснених відповідачкою ОСОБА_1 платежів, позивачем станом на 10.11.2025 року визначено заборгованість останньої у загальному розмірі 79917,74 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту; 63720,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 1197,74 грн. - заборгованість зі сплати комісії за видачу кредиту (а.с.37-43).
Водночас, позивач, застосувавши до відповідачки програму лояльності, зменшив розмір заборгованості, заявленої до стягнення, на 8490,00 грн. та просить стягнути 71427,74 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 56427,74 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (документи електронного суду: «Позовна заява про стягнення заборгованості за кредитним договором 1393-5101», «7. Копія Правил акції»).
У зв`язку із цим у межах зазначеної справи позивач заявив до стягнення з відповідачки заборгованість у розмірі 71427,74 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 56427,74 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. (а.с.37-43).
Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у відповідачки ОСОБА_1 наявна заборгованість перед позивачем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за Договором про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14.05.2024 року, виходячи з наступного.
Так, наданими позивачем доказами підтверджується укладення між сторонами вищевказаного Договору, погодження його істотних умов та перерахування відповідачці кредитних коштів у розмірі 15000,00 грн. 
При цьому відповідачка фактично не заперечує отримання кредиту, а її заперечення стосуються передусім розміру нарахованих процентів та правомірності встановлення комісії за видачу кредиту.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися за період із 14.05.2024 року до 09.03.2025 року включно, тобто в межах погодженого сторонами строку кредитування тривалістю 300 календарних днів. Починаючи з 10.03.2025 року нарахування процентів припинено.
При цьому встановлений Договором базовий період тривалістю 14 календарних днів визначає періодичність сплати процентів та інших передбачених Договором платежів і сам по собі не є строком, після закінчення якого припиняється право кредитодавця на нарахування процентів за користування кредитом.
За період із 14.05.2024 року до 10.06.2024 року включно проценти нараховувалися за зниженою процентною ставкою у розмірі 1,20 % за день, а починаючи з 11.06.2024 року до 09.03.2025 року включно - за стандартною процентною ставкою у розмірі 1,50 % за день. Загальний розмір нарахованих за вказаний період процентів становив 66240,00 грн.
Водночас відповідачкою здійснено два платежі на загальну суму 3572,26 грн., а саме: 26.05.2024 року - 1052,26 грн., які зараховано в рахунок погашення комісії за видачу кредиту, та 27.05.2024 року - 2520,00 грн., які зараховано в рахунок погашення процентів. Отже, зазначені платежі враховані позивачем при визначенні залишку заборгованості.
З урахуванням здійснених відповідачкою платежів заборгованість за нарахованими процентами становила 63720,00 грн., за комісією за видачу кредиту - 1197,74 грн., а за основною сумою кредиту - 15000,00 грн., що разом становило 79917,74 грн.
Разом із тим позивач у межах програми лояльності зменшив розмір заборгованості, заявленої до стягнення, на 8490,00 грн., з яких 7292,26 грн. становить частина заборгованості за процентами, а 1197,74 грн. - залишок заборгованості за комісією. 
Відтак до стягнення заявлено 71427,74 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 56427,74 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.
Таким чином, сума зменшення заборгованості вже врахована позивачем при визначенні розміру позовних вимог, а підстав для її повторного відрахування із заявленої до стягнення суми суд не вбачає.
При цьому штрафи, пеня, інфляційні втрати та проценти річних як відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем до стягнення не заявлені. 
Водночас, посилання відповідачки на перевищення встановленого законом максимального розміру денної процентної ставки суд також вважає необґрунтованими.
Так, частиною п`ятою статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено максимальний розмір денної процентної ставки - 1 %. 
Водночас зазначене положення підлягає застосуванню з урахуванням пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, яким установлено перехідний період запровадження відповідного обмеження: протягом перших 120 днів із дня набрання чинності ЗУ №3498-IX максимальна денна процентна ставка становила 2,5 %, а протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
При цьому, оскільки Договір про відкриття кредитної лінії №1393-5101 укладено 14.05.2024 року, тобто в період із 23.04.2024 року до 20.08.2024 року включно, то до спірних правовідносин застосовується граничний розмір денної процентної ставки 1,5 %.
Водночас пунктом 4.12 Договору денну процентну ставку визначено у розмірі 1,388 %, а пунктом 4.15 наведено її розрахунок з урахуванням загальних витрат за споживчим кредитом у розмірі 62460,66 грн., суми кредиту 15000,00 грн. та строку кредитування 300 днів. 
Отже, визначена Договором денна процентна ставка не перевищує граничного розміру, який діяв на час його укладення.
Водночас стандартна процентна ставка за користування кредитом та денна процентна ставка, обчислена з урахуванням загальних витрат за споживчим кредитом, є різними показниками. 
А тому саме лише посилання відповідачки на передбачену Договором стандартну процентну ставку 1,50 % за день та на загальне законодавче обмеження у розмірі 1 % без урахування наведених перехідних положень не свідчить про незаконність таких нарахувань.
При цьому, застосування стандартної процентної ставки після припинення дії знижки також було передбачено погодженими сторонами умовами Договору. Знижена ставка 1,20 % застосовувалася за умови своєчасного та повного внесення відповідних платежів, а припинення її застосування внаслідок невиконання цих умов не свідчить про одностороннє встановлення кредитодавцем нової, не погодженої сторонами процентної ставки.
Оцінюючи доводи відповідачки щодо несправедливості умов Договору, суд ураховує, що в постанові Верховного Суду від 13.01.2025 року у справі №522/18188/17 зазначено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
При цьому, у цій справі судом установлено, що розмір кредиту, строк кредитування, стандартна та знижена процентні ставки, умови застосування знижки, розмір комісії та порядок внесення платежів визначені безпосередньо в Договорі. 
Водночас відомості про вартість кредиту також відображені в Паспорті споживчого кредиту та таблицях обчислення його загальної вартості. Нарахування процентів здійснювалося протягом визначеного Договором строку, а внесені відповідачкою платежі враховані при визначенні заборгованості.
Суд оцінює ці обставини в сукупності та не встановив підстав для висновку, що саме застосовані до відповідачки умови нарахування процентів порушують принцип добросовісності та спричиняють істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на її шкоду. 
При цьому, саме по собі перевищення суми процентів над розміром отриманого кредиту, без установлення інших обставин, які свідчать про несправедливість відповідних умов, не є достатньою підставою для зменшення заявленої до стягнення заборгованості.
Посилання відповідачки на пункт 5 частини 3 статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» також не є підставою для обмеження договірних процентів половиною суми отриманого кредиту. 
Вказане положення стосується непропорційно великої компенсації у разі невиконання споживачем зобов`язань, тоді як заявлені в цій справі проценти є передбаченою Договором платою за користування кредитом у межах строку кредитування.
Щодо посилання відповідачки на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 суд ураховує, що у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 року у справі №903/602/24 зазначено про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.
Натомість у цій справі предметом стягнення є проценти за користування кредитними коштами, передбачені Договором, а вимоги про застосування відповідальності за статтею 625 ЦК України відсутні. 
Відтак наведений правовий висновок не є самостійною підставою для зменшення заявлених договірних процентів.
Крім цього, суд також не вбачає підстав для висновку про нікчемність умови Договору щодо одноразової комісії за видачу кредиту з наведених відповідачкою підстав.
Так, частина 2 статті 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає включення до загальних витрат за споживчим кредитом комісій кредитодавця, пов`язаних із наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. 
Отже, законодавство, чинне на час укладення спірного Договору, не містило загальної заборони на встановлення комісії за надання кредиту. 
При цьому, умовами Договору розмір одноразової комісії визначено як 15 % від суми кредиту, що становить 2250,00 грн. Відповідно до пунктів 6.3-6.4 Правил відкриття кредитної лінії ця комісія є складовою плати за надання кредитних коштів. Її розмір включено до загальних витрат за кредитом, а нарахування передбачено одноразово в день видачі кредиту.
Водночас в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, на яку посилається представник відповідачки, висновок про нікчемність стосується умови договору щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць.
При цьому, у спірному Договорі одноразову комісію встановлено за видачу кредиту; її сплата не пов`язана з отриманням відповідачкою інформації про стан кредитної заборгованості, яка відповідно до закону повинна надаватися безоплатно. 
А тому, наведений висновок Верховного Суду не підтверджує нікчемності саме цієї умови Договору.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.04.2022 року у справі №756/6038/20 зазначено, що незгода позичальника з комісією за ініціювання кредиту на стадії виконання за відсутності зауважень під час укладення договору не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором.
При цьому, у цій справі погодження відповідачкою умов кредитування підтверджується підписанням електронного Договору одноразовим ідентифікатором, проведенням її ідентифікації через систему «BankID» НБУ, отриманням кредитних коштів та здійсненням платежів на виконання Договору.
Оцінюючи ці обставини разом зі змістом умови про комісію та застосовними положеннями закону, суд не встановив підстав для перерозподілу сплачених у рахунок комісії 1052,26 грн.
Водночас залишок комісії у розмірі 1197,74 грн. позивачем до стягнення не заявлений та вже врахований у загальній сумі зменшення вимог на 8490,00 грн.
Відтак повторне відрахування цього залишку із заявленої заборгованості за процентами є безпідставним.
Таким чином, ураховуючи встановлені обставини, досліджені докази та наведені правові висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами підтверджено наявність у відповідачки ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за Договором про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14.05.2024 року в заявленому до стягнення розмірі 71427,74 грн., з яких: 15000,00 грн. - заборгованість за основною сумою кредиту та 56427,74 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє його представник - Підлетейчук М.М., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити в повному обсязі.
Крім цього, з відповідачки ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути на користь позивача сплачений останнім при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в інтересах якого діє його представник - Підлетейчук Мирослав Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 38548598) заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1393-5101 від 14 травня 2024 року в загальному розмірі 71427,74 (сімдесят одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень (сімдесят чотири) копійки, з яких: 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 56427,74 (п`ятдесят шість тисяч чотириста двадцять сім) гривень (сімдесят чотири) копійки - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 38548598) сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір у розмірі 2422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: