КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2026 року м. Київ справа №320/33110/26
Київський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Білоноженко М.А.,
за участі секретаря судового засідання –Проценко А.Р,
представника заявника – Воронько А.В,
представника відповідача –не з`явився,
розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи
за заявою | Головного управління Державної податкової служби в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ 44116011)
до | Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ» (01001, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 14/1, кв. 206, код ЄДРПОУ39457905)
про | підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту
встановив:
Головне управління Державної податкової служби в м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ», у якому просило суд:
-підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ» (39457905).
Заяву обґрунтовано тим, що на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, (далі – ПК України) та наказів ГУ ДПС у м. Києві від 14.07.2026 № 4606-д та 29.07.2026 № 4937-п призначено з 17.08.2026 проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТОПГАРД СЕКТОРІТ" (ЄДРПОУ 39457905) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2025 по 31.12.2025, валютного - за період 01.01.2025 по 31.12.2025, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 та іншого законодавства за відповідний період та здійснено виїзд за місцезнаходженням відповідача. Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві виконані передбачені ст. 81 ПК України умови допуску до проведення перевірки, зокрема, директору ТОВ «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ» було пред`явлено службові посвідчення посадових осіб та направлення на перевірку від 17.08.2026, від 13.08.2026, проте директором було повідомлено про відмову в допуску до перевірки о 16.30 год, у зв`язку з чим було складено акт недопуску до проведення перевірки від 17.08.2026 №6934/Ж6/26-15-07-06-01-21. ГУ ДПС у м. Києві 18.08.2026 було прийнято рішення №1/26-15-07-06-01 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.
Посилаючись на вимоги п.п.94.6.2 п. 94.2 ст. 94 ПК України, ГУ ДПС у м. Києві просить підтвердити обґрунтованість застосованого адміністративного арешту майна платника податків.
Ухвалою від 18.08.2026 судом було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами розгляду термінових адміністративних справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 283 КАС України, призначено судове засідання на 19.08.2026 на 12.30 год.
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній наголосив на відсутності законних підстав для проведення перевірки, оскільки наказ від 14.07.2026 (в редакції наказу від 29.07.2026 №4937-п) визначає предметом перевірки дотримання товариством податкового законодавства в цілому за 2025 рік, тобто в обсязі, який перевищує предмет запиту від 16.06.2026. Вважає, що відповідачем була надана відповідь на отриманий запит, проте, позивач не врахував при призначенні перевірки інформацію про втрату документів відповідача.
В судовому засіданні, призначеному на 19.08.2026 на 12:30, представник позивача підтримав заявлені вимоги.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив про те, що не встигає прибути до суду на призначене засідання. Через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, з урахуванням відзиву на заяву.
В судовому засіданні представник позивача підтримала подану заяву та просила задовольнити останню.
З урахуванням думки сторін, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, доводи, заяви та надані сторонами докази, суд встановив наступне.
На підставі п.л. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами та доповненнями та наказів ГУ ДПС у м. Києві від 14.07.2026 № 4606-д та 29.07.2026 № 4937-п призначено з 17.08.2026 проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТОПГАРД СЕКТОРІТ" (ЄДРПОУ 39457905) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2025 по 31.12.2025, валютного - за період 01.01.2025 по 31.12.2025, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 та іншого законодавства за відповідний період
З метою організації проведення перевірки ТОВ "ТОПГАРД СЕКЬЮРІТ", головним державним інспектором відділу перевірок у сфері державного управління та оборони управління податкового аудиту інших галузей економіки Головного управління ДПС у м. Києві Русланою Василишин та головним державним інспектором відділу перевірок відділу перевірок у сфері державного управління та оборони управління податкового аудиту інших галузей економіки Головного управління ДПС у м. Києві Оксаною Біджиєвою, відповідно до направлень на перевірку від 17.08.2026 № 18251/26-15-07-06-01-18, від 17.08.2026 № 18251/26-15-07-06-01-18 та наказів ГУ ДПС у м. Києві від 14.07.2026 № 4606-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ" (код ЄДРПОУ 39457905)» та від 29.07.2026 № 4937-п «Про внесення змін до наказу головного управління ДПС у м. Києві від 14.07.2026 № 4606-п» на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України здійснено виїзд 17.08.2026 на податкову адресу підприємства: 01001, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 14/1, кв. 206.
За місцезнаходженням підприємства 17.08.2026 директору ТОВ "ТОПГАРД СЕКТОРІТІ" Лебедєву Андрію Борисовичу було пред`явлено службові посвідчення посадових осіб та направлення на перевірку від 17.08.2026 №18251/26-15-07-06-01-18, від 17.08.2026 № 18253/26-15-07-06-01-18, від 17.08.2026 № 18255/26-15-07-03-01, від 13.08.2026 № 18135/3/26-15-24-02-02, після чого ним було повідомлено про недопуск до проведення перевірки ТОВ "ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ", про що складено акт від 17.08.2026 № 6934/6/26-15-07-06-01-21 відповідно до вимог п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України.
Згідно до п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України вручено під підпис о 16 год. 30 хв. 17.08.2026 директору ТОВ "ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ" - Лебедеву Андрію Борисовичу другий примірник акту від 17.08.2026 № 6934/36/26-15-07-06-01-21.
Начальником ГУ ДПС у м. Києві було прийнято рішення від 18.08.2026 №1/26-15-07-06-01 про застосування адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ» (код ЄДРПОУ 39457905).
На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із даною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
На підставі п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (78.5 ст. 78 ПК України).
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 5, 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).
Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно п. 94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Відповідно до пп. 94.6.1 п. 94.1 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).
Відповідно до п. 94.3, 94.4, 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Згідно із пунктом 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Згідно пп. 94.6.1 п. 94.6 статті 94 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
Відповідно до п. 94.10. ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Прим цьому, строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Отже, однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Верховний суд у постановах від 23.02.2023 по справі №640/17091/21 та від 06.03.2023 по справі № 808/575/18 зазначив, що під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.
З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття рішення про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту майна платника податків ГУ ДПС в м. Києві зазначило саме відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, тобто обставини, передбачені п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 розділу ІІ ПК України (їх правова кваліфікація).
Таким чином, відповідачем було прийнято рішення №1/26-15-07-06-01 від 18.08.2026 про застосування адміністративного арешту майна платника податків законно та обґрунтовано. Порушень процедури прийняття рішення судом не встановлено.
Оцінюючи доводи платника податків про незаконність призначення перевірки та відсутність підстав для її проведення, суд зазначає наступне.
Предметом розгляду у даній категорії справ є виключно перевірка наявності передбачених законом підстав для застосування адміністративного арешту майна, а не вирішення спору щодо правомірності наказу про призначення перевірки по суті. 
Оцінка законності такого наказу може здійснюватися в окремому судовому провадженні про визнання протиправним та скасування наказу.
При цьому, суд враховує, що на час розгляду та вирішення заяви податкового органу у даній справі наказ про проведення перевірки, як-то від 14.07.2026 №4606-п чи від 29.07.2026 №4937-п в судовому порядку не оскаржується.
При цьому, відповідно до загальних положень КАС України, подання адміністративного позову не зупиняє дію оскаржуваного індивідуального акта, якщо судом не вжито заходів забезпечення позову. 
Доказів постановлення судом ухвали про зупинення дії наказу або заборону проведення перевірки платником податків до суду також не надано.
Таким чином, на момент виходу посадових осіб контролюючого органу, наказ про проведення перевірки був чинним та обов`язковим до виконання.
Суд зауважує, що в разі наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо надалі наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним.
Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано у разі відмови платника податків від проведення документальної перевірки або від допуску посадових осіб контролюючого органу за наявності законних підстав для її проведення.
У контексті цієї норми «наявність законних підстав» означає існування чинного рішення про призначення перевірки та дотримання контролюючим органом встановленої законом процедури її початку. До моменту визнання відповідного наказу протиправним та його скасування у встановленому законом порядку він породжує правові наслідки та підлягає виконанню.
Сам по собі факт незгоди платника податків із рішенням контролюючого органу не є передбаченою законом підставою для недопуску до перевірки. Обираючи шлях недопуску, платник податків діє на власний процесуальний ризик, оскільки закон прямо пов`язує таку поведінку з можливістю застосування адміністративного арешту майна.
Суд також враховує, що механізм адміністративного арешту майна передбачає судовий контроль за його застосуванням, що забезпечує баланс між публічним інтересом у здійсненні податкового контролю та правами платника податків.
З огляду на встановлений факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до документальної позапланової виїзної перевірки за відсутності судового рішення про зупинення дії наказу чи заборону її проведення, суд доходить висновку, що у податкового органу виникли передбачені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України підстави для застосування умовного адміністративного арешту майна.
Відтак рішення керівника контролюючого органу від 18.08.2026 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ» є обґрунтованим, а заява податкового органу про його підтвердження підлягає задоволенню.
Отже, розглянувши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 8 статті 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
в и р і ш и в:
Заяву Головного управління ДПС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна задовольнити.
Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОПГАРД СЕКЬЮРІТІ» (39457905).
Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 283 КАС України, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини статті 283 КАС України, не перешкоджає його виконанню.

Суддя Білоноженко М.А.