Справа № 214/4446/26
2/214/4509/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
17 серпня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
при секретарі - Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором кредиту №71199953 у розмірі 16 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 662 грн. 40 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 вересня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів у кредит №71199953, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 0,250% в день, комісія за надання кредиту – 750 грн. 00 коп. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового.
В подальшому, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів». 
Відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 25.02.2026 року, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №71199953 від 19.09.2025 року в сумі 16 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Отже, враховуючи наведене вище, право вимоги за Кредитним договором №71199953 від 19.09.2025 року у розмірі 16 125 грн. 00 коп. належить позивачу.
Ухвалою суду від 25.05.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. Разом із тим, витребувано від АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо банківської картки № НОМЕР_1 .
Відповідач належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, своїм правом не скористався - відзив на позовну заяву до суду не надав.
За встановлених обставин суд уважає за можливе вирішити справу за наявними у ній матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, 19 вересня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71199953, згідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, тобто до 18 жовтня 2025 року, зі сплатою 0,250% в день, денна процентна ставка становить 0,750%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 4,00% в день, пеня – 4,00% в день, комісія за надання кредиту – 15,00% від суми наданого кредиту, а саме 750 грн. 00 коп., орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1 186,17%, орієнтовна загальна вартість позики – 6 125 грн. 00 коп.
Кредитні кошти надаються відповідачу шляхом переказу на банківську карту № НОМЕР_1 .
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором – 18588.
Відповідно до витребуваної інформації від АТ КБ «Приватбанк», на ім`я відповідача в банку емітовано карту № НОМЕР_1 . Крім того, 19 вересня 2025 року на вказану картку зараховано кошти у розмірі 5 000 грн. 00 коп. 
Згідно до розрахунку ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість відповідача за Кредитним договором №71199953 від 19.09.2025 року за період з 20 вересня 2025 року по 25 лютого 2026 року становить 16 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою. Разом з тим, заборгованість нараховувалась з 20 вересня 2025 року по 07 грудня 2025 року.
25 лютого 2026 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено Договір факторингу №25/02/26, за умовами якого ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів».
Відповідно до Реєстру прав вимог №2 до Договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 року, до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до відповідача за Кредитним договором №71199953 від 19.09.2025 року в сумі 16 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах, шляхом підписання за допомогою електронного підпису.
Всупереч вищевказаним нормам закону та умовам кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості.
Згідно наявних в матеріалах справи розрахунків, заборгованість відповідача за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71199953 від 19.09.2025 року становить 16 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією, 10 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
Однак, суд не погоджується з даною сумою заборгованості з огляду на наступне. 
Так, дійсно сторони у Договорі про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71199953 від 19.09.2025 року в пункті 2.2.4 обумовили сплату пені у розмірі 4,00% в день. 
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 року №2120-IX, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Здійснюючи тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, Верховний Суд в постанові від 12.06.2024 року у справі №910/10901/23 виснував, в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки - звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення повернення коштів. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23.
Отже, на період дії воєнного стану позичальники звільняються від сплати пені.
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 05:30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому продовжувалась і триває на цей час.
Таким чином, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71199953 від 19.09.2025 року у розмірі 6 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією.
Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, доказів на спростування тверджень позивача, викладених у позовній заяві також не надав, розрахунок заборгованості не спростував.
Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача, у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1 011 грн. 18 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 709 грн. 10 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 526, 527, 530, 554, 610, 623, 638, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ЄДРПОУ 43311346, юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33) суму заборгованості за Договором кредиту №71199953 у розмірі 6 125 грн. 00 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 375 грн. 00 коп. – сума заборгованості за процентами, 750 грн. 00 коп. – сума заборгованості за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (ЄДРПОУ 43311346, юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33) судовий збір у розмірі 1 011 грн. 18 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 709 грн. 10 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Попов.