ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 р. | Справа № 200/5867/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М.) від 22.07.2026 по справі № 200/5867/23
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2026 представником позивачки ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) до суду подано заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, в якій просить суд: змінити спосіб та порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 у справі № 200/5867/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області) на користь ОСОБА_1 нарахованої суми доплати пенсії за період з грудня 2019 року по квітень 2019 року в розмірі 216 957,98 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2026 задоволено заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
Змінено спосіб та порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 року у справі № 200/5867/23 та встановити спосіб виконання вказаного рішення шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену доплату до пенсії у розмірі 216 725 (двісті шістнадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 98 коп з 01.12.2019 по 31.04.2024.
ГУ ПФУ в Донецькій області, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою, незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилаючись на обставини, викладенні в апеляційній скарзі, просить суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2026 по справі № 200/5867/23 в частині задоволення заяви та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні заяви позивачки про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував положення ст. 378 КАС України. Наявність тривалої заборгованості з пенсійних виплат у сумі 216 725,98 грн та фактичне виконання рішення лише частково свідчать про неможливість його виконання у встановлений спосіб. Посилається на відсутність бюджетного фінансування. Суд безпідставно не врахував практику Верховного Суду щодо можливості зміни способу і порядку виконання рішення для забезпечення реального захисту порушеного права, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню.
Позивачка по справі не скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що позивачка звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому просив суд:
визнати протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.12.2019, з урахуванням при її обчисленні розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419;
зобов`язати перерахувати та виплачувати пенсію на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419 з урахуванням при її обчисленні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії з 01.12.2019, з урахуванням при її обчисленні розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419, зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419 з урахуванням при її обчисленні щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, починаючи з 01.12.2019.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419 про розмір грошового забезпечення.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419 про розмір грошового забезпечення з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 01.12.2019.
Стягнуто з ГУ ПФУ в Донецькій області (за рахунок бюджетних асигнувань) на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 1073 грн. 60 коп.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2024 № 200/5867/23 залишено без задоволення апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Донецькій області. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 у справі № 200/5867/23 - залишено без змін. Повний текст постанови складений 08.04.2024.
Судове рішення набрало законної сили 08.04.2024.
Представник позивачки звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з адвокатським запитом для надання інформації стосовно виконання судового рішення від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23.
Відповідно до відповіді-листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 12.05.2026 № 0500-0203-8/50774, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23, яке набрало законної сили 08.04.2024, ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано заборгованість за період з 01.12.2019 по 30.04.2024 у сумі 217 824,03 грн. У зв`язку з тим, що протягом 2025 та 2026 років відповідно до Порядку № 821 ГУ ПФУ проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень у загальній сумі 866,05 грн, тому виплата доплати за рішенням суду від 09.11.2023 за період з 01.12.2019 по 30.04.2024 у загальній сумі 216957,98 буде здійснено в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 821.
Відповідачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23 до теперішнього часу в частині виплати заборгованості з пенсії позивачці не виконано.
З огляду на зазначене, позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23.
Задовольняючи заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що невиконання відповідачем судового рішення щодо виплати заборгованості з пенсії протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили є підставою для зміни способу і порядку його виконання шляхом стягнення відповідної суми з відповідача.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Положеннями частин 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З вищезазначеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України “Про виконавче провадження”.
Порядок та підстави для зміни способу та порядку виконання судового рішення визначені статтею 378 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
19.12.2024 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” від 21.11.2024 № 4094-IX пунктом 2 розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” якого передбачено, що справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом. Також ним частину 3 статті 378 КАС України доповнено абзацом другим такого змісту: “Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат”.
Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Донецькій області тривалий час, більше двох років, не виконує рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23 в частині виплати заявникові заборгованості з пенсії, яка виникла внаслідок задоволення у судовому порядку вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з урахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області" від 03.02.2022 № 33/25-419 про розмір грошового забезпечення з урахуванням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, починаючи з 01.12.2019.
Відповідно до відповіді-листа ГУ ПФУ в Донецькій області від 12.05.2026 № 0500-0203-8/50774, на виконання рішення суду позивачці було проведено перерахунок пенсії та нараховано заборгованість за попередній період (з 01.12.2019 по 30.04.2024) у розмірі 217 824,03 грн. Частину заборгованості в сумі 866,05 грн було виплачено, у зв`язку з чим невиплачена сума доплати становить 216 957,98 грн, яка станом на теперішній час не виплачена.
З огляду на вищевикладене, з урахуванням приписів частини 3 статті 378 КАС України у редакції чинній з 19.12.2024, колегія суддів вважає наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.11.2023 по справі № 200/5867/23.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта на відсутність бюджетного фінансування як на підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення та вважає необґрунтованими. Сам по собі факт відсутності у відповідача відповідних бюджетних асигнувань не свідчить про неможливість виконання судового рішення у визначений ним спосіб, а лише ускладнює його виконання. Виплата належних позивачці коштів здійснюється у встановленому законодавством порядку та за рахунок коштів Державного бюджету України, тому зміна способу виконання шляхом стягнення коштів безпосередньо з відповідача не усуває обставин, пов`язаних із бюджетним фінансуванням, і сама по собі не забезпечить фактичного отримання позивачкою коштів.
Крім того, апелянтом не наведено належних та допустимих доказів існування обставин, які б свідчили про неможливість виконання судового рішення саме у визначений судом спосіб. Фактичне невиконання рішення через відсутність бюджетних призначень не може автоматично зумовлювати зміну способу його виконання, оскільки така зміна має бути обумовлена конкретними обставинами, які істотно ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, а не лише посиланням на неналежне фінансування.
Водночас суд враховує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а органи державної влади не можуть ставити виконання судового рішення у залежність виключно від наявності бюджетних асигнувань. Отже, саме по собі посилання відповідача на відсутність фінансування не є достатньою правовою підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується положеннями статті 322 КАС України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням “Серявін та інші проти України”, та пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень.
Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04) згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши фактичні обставини та питання права, які лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2026 по справі № 200/5867/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | (підпис) | І.С. Чалий
Судді | (підпис)  (підпис) | З.Г. Подобайло   М.О. Семененко