ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026  м.Дніпро Справа № 904/6487/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Золотарьової Я.С. (доповідач), 
суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
секретар судового засідання: Янкіна Г.Д. 
представники учасників провадження:
від скаржника: не з`явився 
від кредиторів: не з`явився
від боржника: не з`явився
арбітражний керуючий: Вернигора В.П. 
розглянув матеріали апеляційної скарги Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Кам`янське) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2026 (постановлену суддею Первушиним Ю.Ю.)
у справі № 904/6487/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансліт", м. Дніпро
до боржника Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське
про визнання банкрутом
Кредитори:
1. ТОВ “Укртрансліт”
2. АТ “Полтаваобленерго”
3. АТ “Нікопольський завод феросплавів”
4. ТОВ “ЗЕ.ТЕК”
5. ТОВ “Навчально-консультаційний центр Експерт-20”
6. ТОВ “Хім-Еко”
7. ПрАТ “Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат”
8. АТ “Кременчуцький сталеливарний завод”
9. ТОВ “Охорона-Дніпро”
10. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
11. ОСОБА_1 
12. ОСОБА_2 
13. ТОВ “Укренерго-Трейд”
14. ОСОБА_3 
15. ТОВ “Юридична компанія "Тезіс"”
16. ТОВ “Металургійна транспортна компанія”
17. ТОВ “Полтаваенергозбут”
18. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області
19. ТОВ “Газорозподільні мережі України” в особі Дніпровської філії
20. КП ДОР “Аульський водовід”
21. ТОВ “Центр інвестиційного консалтингу”
22. АТ “Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"”
23. ТОВ “Бі Ті Солюшинс”
24. ОСОБА_4 
25. ДПЗД “Укрінтеренерго”
26. АТ “ДТЕК Дніпровські електромережі”
27. ОСОБА_5 
28. ОСОБА_6 
29. ОСОБА_7 
30. AMS Ameropa Marketing and Sales AG
31. ОСОБА_8 

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст справи
В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/6487/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансліт" про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпроазот".
Справа перебуває на стадії розпорядження майном, повноваження розпорядника майна покладено на арбітражного керуючого Вернигору Володимира Петровича (свідоцтво №573 від 21.03.2013).
До господарського суду 02.02.2026 надійшла заява Південного відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію (далі за текстом - Заява). 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2026 вказану заяву повернуто заявнику без розгляду.
11.02.2026 через підсистему "Електронний суд" від Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повторно надійшла заява про надання дозволу на реалізацію майна боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію.
Заява обґрунтована необхідністю погашення заборгованості із заробітної плати, яка законодавчо виведена з-під дії мораторію, та особливостями процедури банкрутства.
У межах зведеного виконавчого провадження (ЗВП № 78769256) перебуває 557 виконавчих документів про стягнення заборгованості із заробітної плати та інших виплат, пов`язаних із трудовими відносинами, на загальну суму 28 600 435,39 грн.
Згідно зі статтею 41 Кодексу України з процедур банкрутства, мораторій на задоволення вимог кредиторів (запроваджений ухвалою суду від 18.12.2025) не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на неї страхових внесків.
Попри те, що вимоги щодо зарплати не підпадають під мораторій, закон (абз. 7 ч. 5 ст. 41 КУзПБ) вимагає, щоб звернення стягнення на майно боржника у таких випадках здійснювалося виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Державний виконавець уже вчинив необхідні кроки для реалізації майна, а саме:
- 09.12.2025 було винесено постанову про опис та арешт конкретних об`єктів нерухомості: палацу культури «ХІМІК», спортзалу СК «ПРОМІНЬ» та будівлі клубу «Юного техніка».
- 12.12.2025 було призначено суб`єкта оціночної діяльності, а 19.12.2025 отримано висновки про вартість цього майна.
Оскільки підприємство перебуває у процедурі банкрутства, Відділ просив надати дозвіл на продаж саме цих описаних об`єктів через систему електронних аукціонів «СЕТАМ» для направлення отриманих коштів на погашення заборгованості перед колективом.
Заявник наголошував, що оскільки майно вже описане та оцінене, а вимоги є соціально значущими, надання дозволу судом є необхідним кроком для забезпечення виконання судових рішень.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2026 у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Не зважаючи на вищевказану ухвалу, 28.05.2026 через підсистему "Електронний суд" повторно надійшла заява Південного відділу державної виконавчої служби у м.Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпропетровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про надання дозволу на реалізацію майна боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію. Заява підписана заступником начальнику відділу А.С. Волошиною. З посиланням на статті 5, 18, 34, 48, 56, 61 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 38, 39, 40, 41 КУзПБ, заявник просив суд в межах розгляду справи №904/6487/25 надати дозвіл на реалізацію майна боржника у виконавчому провадженні ЗВП № 78769256 за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, а саме палац культури "ХІМІК", спортзал СК "ПРОМІНЬ", будівля клубу "Юного техніка". 
Заява обґрунтована неможливістю погасити заборгованість із заробітної плати виключно коштом наявних на рахунках грошей, а також законодавчими нормами, що виводять такі вимоги з-під дії мораторію. 
У складі зведеного виконавчого провадження перебуває 576 документів про стягнення заборгованості із заробітної плати та інших трудових виплат на загальну суму 29 976 253,72 грн.
З моменту відкриття справи про банкрутство (18.12.2025) по 28.05.2026 у примусовому порядку з рахунків боржника було стягнуто лише близько 2,4 млн грн. Це дозволило задовольнити вимоги лише за 52 виконавчими документами, що становить лише 9,0 % від загальної кількості.
Згідно з Кодексом України з процедур банкрутства, дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків.
Відділ зазначає, що затримки виплат призводять до зростання соціальної напруги та порушення конституційних прав громадян на заробітну плату, що особливо гостро відчувається в умовах воєнного стану. До виконавчої служби систематично надходять скарги від працівників щодо неотримання коштів.
Ухвалою суду від 31.03.2026 було скасовано арешти на рахунках боржника в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та АТ «Ощадбанк», що ускладнило подальше списання грошей для погашення боргів перед працівниками.
Оскільки коштів на рахунках недостатньо, закон вимагає невідкладно звернути стягнення на інше майно боржника. Заявник просить надати дозвіл на реалізацію 572 вантажних вагонів, що належать АТ «Дніпроазот», для повного погашення заборгованості перед колективом.
Звернення до суду є обов`язковим, оскільки звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2026 зазначену заяву судом повернуто без розгляду.
Мотиви постановленої ухвали зводяться до такого.
Суд встановив, що заява Південного відділу державної виконавчої служби від 28.05.2026 року має аналогічний зміст та таке саме обґрунтування, як і дві попередні заяви (за вх. №4467/26 та №6493/26), щодо яких суд уже постановив відповідні ухвали.
Згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України (ГПК), подання заяви для вирішення питання, яке вже було вирішене судом, за умови відсутності інших підстав або нових обставин, розцінюється як зловживання процесуальними правами.
Суд зазначив, що учасники справи повинні добросовісно користуватися своїми правами. Дії заявника були визнані такими, що суперечать завданню господарського судочинства та спрямовані на безпідставне затягування процесу або перешкоджання розгляду справи.
Встановлення факту зловживання правом є самостійною підставою для того, щоб залишити заяву без розгляду або повернути її заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду, через систему "Електронний суд" Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2026 у справі №904/6487/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 01.06.2026 по справі № 904/6487/25 є незаконною та необґрунтованою через неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та неправильне застосування норм матеріального права.
Скаржник зазначає, що з моменту відкриття справи про банкрутство (19.12.2025) по 12.06.2026 з розрахункових рахунків АТ «Дніпроазот» у примусовому порядку було стягнуто лише близько 3,4 млн грн. Це дозволило задовольнити вимоги щодо виплати заробітної плати лише на 13,2 %, що є вкрай незначним показником.
До Відділу систематично надходять скарги від працівників підприємства щодо неотримання виплат, що особливо гостро відчувається в умовах воєнного стану. Скаржник наголошує, що така ситуація порушує конституційні права громадян та негативно впливає на рівень життя населення.
Оскільки стягнення коштів з рахунків не є ефективним, Відділ вважає реалізацію вже описаного та оціненого майна (палац культури «ХІМІК», спортзал СК «ПРОМІНЬ», будівля клубу «Юного техніка») єдиним способом забезпечити виконання вимог, на які не поширюється дія мораторію.
Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, дія мораторію не поширюється на виплату заборгованості із заробітної плати та аліментів. При цьому звернення стягнення на майно боржника за такими вимогами здійснюється саме за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.
Скаржник фактично заперечує висновок суду про «зловживання процесуальними правами», вказуючи на те, що державним виконавцем здійснюється всебічна робота для своєчасного та повного стягнення заборгованості.
У скарзі зазначається, що суд не врахував попередні ухвали (від 31.03.2026 та 20.04.2026), якими вже знімалися арешти з рахунків для виплати зарплати та обмеження з вагонів, проте це не призвело до повного погашення боргів перед працівниками.
Скарга мотивована тим, що дозвіл на реалізацію майна є необхідним і законним кроком для погашення заборгованості перед працівниками, яку неможливо виплатити лише коштом наявних на рахунках грошей

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи
Боржник подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що заява виконавчої служби від 28.05.2026 за змістом, предметом та обґрунтуванням є аналогічною попереднім заявам (від 02.02.2026 та 11.02.2026), які суд уже розглянув. У заявах незмінним залишається перелік майна (Палац культури «ХІМІК», спортзал СК «ПРОМІНЬ», будівля клубу «Юного техніка»), підстави (погашення зарплатних боргів) та правове обґрунтування. Оновлення даних про суму заборгованості не вважається новою обставиною, оскільки не змінює суті питання.
Питання про дозвіл на реалізацію вказаного майна вже було вирішене судом в ухвалі від 16.03.2026, якою у задоволенні вимог було відмовлено. Ця ухвала набрала законної сили та є обов`язковою, а повторне подання тотожної заяви замість належного оскарження є спробою непередбаченого законом «перегляду» рішення.
Багаторазове подання однакових за змістом заяв суперечить завданням господарського судочинства, оскільки призводить до безпідставного відволікання ресурсів суду та сторін, а також затягує процедуру розпорядження майном.
Виконавча служба не позбавлена можливості виконувати рішення суду. Державний виконавець має право здійснювати стягнення грошових коштів безпосередньо з рахунків боржника (відповідно до КУзПБ), оскільки на ці вимоги не поширюється мораторій, і виконавець уже фактично користується цим правом.
Отже, заперечення зводяться до того, що скаржник намагається повторно ініціювати розгляд питання, у якому йому вже було законно відмовлено, що є процесуальним порушенням.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.06.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Золотарьової Я.С. (доповідач), суддів – Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.06.2026 апеляційну скаргу Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2026 у справі № 904/6487/25 залишено без руху. Апелянту протягом 10 днів з дати отримання ухвали було необхідно усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:
- надати докази направлення скарги і доданих до неї документів кредиторам
- надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.
18.06.2026 від Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на виконання вимог ухвали від 16.06.2026 надійшла заява про усунення недоліків скарги з докази направлення скарги і доданих до неї документів кредиторам та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2026 відкрито апеляційне провадження. Призначено судове засідання на 14.07.2026. Витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи (оскарження) №904/6487/25, необхідні для розгляду апеляційної скарги.
26.06.2026 матеріали справи №904/6487/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
14.07.2026 представник боржника подав заперечення на апеляційну скаргу.
У судове засідання 14.07.2026 представники кредиторів та боржника не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи.
В судовому засіданні заслухано арбітражного керуючого та Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких мотивів. 
Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина 1, частина 3 статті 43 ГПК України). 
Пунктом 1 частини 2 статті 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення. 
Проаналізувавши обґрунтування заяви та подані докази на їх підтвердження, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що заява від 28.05.2026 є тотожною попереднім заявам (від 02.02.2026 та 11.02.2026). Ухвалою суду від 16.03.2026, яка набрала законної сили у задоволенні заяви було відмовлено. 
Апеляційний суд зазначає, що повторне подання заяви, аналогічної за змістом тій, яку суд вже розглянув, замість належного оскарження судового рішення є спробою переглянути таке остаточне рішення в порядку, не передбаченому чинним законодавством. Відповідно повторне подання такої заяви є зловживанням процесуальними правами. 
Відтак, дії заявника, свідчать про зловживання процесуальними правами, що є несумісним із засадами господарського судочинства, визначеними частиною третьою статті 2 ГПК України, відповідно до якої судочинство здійснюється, зокрема, на засадах неприпустимості зловживання процесуальними правами. 
Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. 
Апеляційний суд зазначає, що само по собі встановлення обставин зловживання правом учасником судового процесу є самостійною підставою для повернення такої заяви.
Апеляційний суд не приймає доводи скаржника про те, що суд не врахував ухвали від 31.03.2026 та 20.04.2026 як нові обставини, з огляду на таке.
Ці обставини не є новими у розумінні процесуального закону, оскільки вони не змінюють предмет заборгованості, перелік майна для реалізації чи правові підстави звернення до суду. 
Оновлення суми заборгованості або зміна стану виконавчого провадження жодним чином не впливає на ту правову оцінку, яку надав суд, коли розглядав попередню аналогічну заяву скаржника.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що вищевикладене у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалаи суду - без змін. 
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Кам`янське) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2026 у справі № 904/6487/25 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2026 у справі № 904/6487/25 - залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено і підписано 16.07.2026.

Головуючий суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.В. Мартинюк 

Суддя   Ю.В. Фещенко