ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
24.07.2026 | Справа № 910/3735/26
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМСПЕЦІНЖИНІРИНГ” 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИМОВЕНТ ПЛЮС" 
про стягнення 78000 грн 
Суддя Сташків Р.Б.
Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИМОВЕНТ ПЛЮС" (далі – відповідача) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМСПЕЦІНЖИНІРИНГ” (далі – позивач) 78000 грн попередньої оплати здійсненої позивачем за платіжною інструкцією №728 від 30.12.2025.
Вказану позовну заяву судом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру. 
З повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи вбачається, що ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 08.04.2026 о 18:54 год.
Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.
За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд 
ВСТАНОВИВ:
Між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки товару в спрощений спосіб.
В матеріалах справи наявна копія рахунку на оплату по замовленню №1032 від 29.12.2025, який виставлено відповідачем (наявні підпис та печатка) позивачу на загальну суму 150000 грн.
Позивачем було здійснено перерахування грошових коштів у сумі 78000 грн на рахунок відповідача, що підтверджується копією платіжної інструкції №728 від 30.12.2025 призначення платежу «за трубу, відвід утеплений, трійник утеплений та інше згідно рахунку на оплату №1032 від 29.12.2025, у т.ч. ПДВ 20% = 13000 грн. 
З пояснень позивача вбачається, що решта вартості повинна була бути оплачена після здійснення поставки товару та надання послуг про що сторони домовились попередньо.
Позивачем з позовом було долучено копію договору підряду №43299214/01 від 30.12.2025 та специфікації №1 до договору без підписів сторін.
Як вказує позивач, відповідно до пункту 4.1 запропонованого відповідачем умов договору № 43299214/01 від 30.12.2025, позивач був зобов`язаний поставити матеріали та виконати роботи на об`єкті замовника протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати оплати замовником першого авансового платежу. Приймаючи пропозицію відповідача, позивач розраховував, що товари будуть поставлені та послуги будуть надані саме у визначені строки.
Позивач підтверджує, що договір підряду №43299214/01 від 30.12.2025 не було письмово підписано.
13.03.2026 було направлено вимогу від 12.03.2026 №12-03/1, згідно якого позивач просив протягом 7 (семи) календарних днів з дати пред`явлення цієї вимоги поставити йому товар та надати послуги згідно рахунку на оплату по замовленню № 1032 від 29.12.2025 або повернути на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти, оплачені платіжною інструкцією від 30.12.2025 № 728 грошові кошти у сумі 78000 грн.
22.03.2026 позивачем повторно було направлено вимогу № 22-03/1 у якій він просив відповідача протягом 7 (семи) календарних днів з дати пред`явлення цієї вимоги повернути на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у сумі 78000 грн.
Проте, надіслані позивачем вимоги про повернення грошових коштів не були виконані відповідачем. Станом на дату складання позовної заяви кошти не повернуло.
Відповідач правом на судовий захист не скористався, відзиву на позов не подавав. 
Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).
З наведеного вбачається, що відповідач мав поставити позивачу оплачений товар. Проте, як вказує позивач, товар поставлений не був, а на вимогу повернути кошти у сумі 78000 грн така вимога лишилась невиконаною. 
Доказів того, що відповідачем було повністю або частково поставлено позивачу товар матеріали справи не містять.
Матеріали справи не містять і доказів на підтвердження того, що відповідач повернув позивачу суму попередньої оплати у розмірі 78000 грн. 
Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених позивачем вимог, позовна заява про стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 78000 грн підлягає задоволенню.
Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИМОВЕНТ ПЛЮС" (м. Київ, пров. Новопечерський, будинок 19/3, корпус 3, офіс 2; ідентифікаційний код 45523865) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ПРОМСПЕЦІНЖИНІРИНГ” (м. Дніпро, вул. Мудрого Ярослава князя, будинок 68; ідентифікаційний код 43299214) 78000 (сімдесят вісім тисяч) грн попередньої оплати та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.