Справа № 571/3488/25 
Провадження № 2/571/98/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року       с-ще Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Качмар М.Я.,
за участю секретаря судового засідання Качановської О.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Рокитне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

10 грудня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25000 гривень, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з цією позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2016 року по 2021 рік. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 18.02.2021 у справі №571/518/20.
Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . 
На даний час відповідач проживає на території Турецької Республіки, а позивач разом з сином проживають на території України, про що свідчить довідка Рокитнівської селищної ради від 02.12.2025 №2067.
Кошти на дитину відповідач не присилає, дитиною не цікавиться, не дивлячись на те, що в Україні війна. Навіть коли дитина дзвонить відповідачу зі свого особистого номеру телефону - відповідач ігнорує дані дзвінки. Успіхами дитини в школі відповідач теж не цікавиться, що доводить довідка Рокитнівського ліцею №2 Рокитнівської селищної ради від 04.12.2025 №4734.
Спільна з відповідачем дитина, ОСОБА_5 , являється дитиною з інвалідністю підгрупи А (важка форма хвороби), що засвідчує копія витягу №245 з постанови ЛКК від 14.02.2025.
Позивач возить дитину на реабілітацію та різні консультації з відповідними спеціалістами. В силу хвороби ОСОБА_6 (ранній дитячий аутизм) він має проблеми з їжею, їсть вибірково, лише певні види продуктів, що спричиняє додаткові витрати. Також, крім витрат на реабілітацію, позивач змушена знімати квартиру в період проходження реабілітації, а це - дуже дорого, особливо в Києві.
З огляду на що, просить позовну заяву задовольнити.
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання.
Згідно наданих матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Враховуючи необхідність вручити відповідачу копію позовної зави з додатками, та з`ясувати його правову позицію щодо позову, судом вирішено постановити ухвалу про направлення компетентному суду Турецької Республіки судове доручення про вручення відповідачу ОСОБА_2 судових документів та про заслуховування в судовому засіданні його пояснень по суті позовних вимог.
Ухвалою суду від 16 грудня 2026 року постановлено звернутися до компетентного суду Турецької Республіки та доручити компетентному суду Турецької Республіки виконати окремі процесуальні дії відносно відповідача ОСОБА_2 .
Провадження у цивільній справі зупинено до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги.
21 липня 2026 року до Рокитнівського районного суду Рівненської області надійшли документи від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Рівненській області без вручення судових документів та без виконання судового доручення. 
Ухвалою суду від 21 липня 2026 року провадження у справі поновлено та призначено судове засідання.
11 вересня 2026 року позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності та позовні вимоги задовольнити. 
Відповідач у судове засідання не з`явився. Приймаючи до уваги, що судові документи повернуті без виконання судового доручення і судом вжито всіх процесуальних заходів щодо повідомлення особи про дату, час та місце судового розгляду, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 
Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 18 серпня 2016 року Рокитнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , громадянином Туреччини та ОСОБА_1 , громадянкою України, актовий запис №54. 
Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
18 лютого 2021 року заочним рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області шлюб між сторонами розірвано.
Позивач ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчить відомість про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, видана Рокитнівською селищною радою 02.12.2025 за №2067.
Згідно виписки з медичної карти слідує, що дитина ОСОБА_3 має ранній дитячий аутизм.
В силу ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України,Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Так, відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а отже, відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу з дитиною, адже це його дитина, про яку він, як батько, повинен дбати.
Частиною 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі-Конвенція ООН) про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_3 виховується матір`ю, і потребує матеріальної допомоги, відповідач має змогу сплачувати аліменти, надані позивачем докази і встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, визначивши їх у твердій грошовій у розмірі 25000 гривень.
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 274-279 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, щомісяця, починаючи з 10 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , Кепез, Канал Мах.4699, Турецька Республіка.

Суддя          Качмар М.Я.