Справа №760/13071/26
3/760/3877/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , фізичної особи - підприємця, податкова адреса: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушшення № 1673, 20.04.2026 при фактичній перевірці магазину за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , було виявлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: проведення розрахункової операції без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції (фіскальний чек) та не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації, чим порушено п.1, п.2, п.12 ст.3 ЗУ від 06.07.1995 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами та доповненнями, що зафіксовано актом фактичної перевірки від 13.03.2026 № 18183/Ж5/26/15/07/ НОМЕР_1 .
Дії ОСОБА_1 , як посадової особи кваліфіковано за ч.1 ст.155-1 КУпАП.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом надсилання судових повісток засобами поштового зв`язку за адресою місця реєстрації, вказаним в протоколі, про що матеріали справи містять відповідні відомості.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Морозов П.В. у судовому засіданні надав письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до яких ФОП ОСОБА_1 не погодився з висновком акту перевірки та подав до Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на висновки акту фактичної перевірки від 13.03.2026, які зареєстровані 16.03.2026 за № 18183/Ж5/26/15/07/ НОМЕР_1 разом із документами, які не були враховані під час фактичної перевірки, зокрема, форми обліку товарних запасів з додатками у вигляді первинних документів, що підтверджують надходження товару від постачальника. Листом від 20.04.2026 № 2027/Ж12/26-15-07-07-01-05 «Про розгляд заперечення» Головне управління ДПС у м. Києві повідомило про залишення без змін висновків акту перевірки, а заперечення - без задоволення. На підставі акту перевірки, Головним управлінням ДПС у м. Києві 23.04.2026 було прийнято податкові повідомлення-рішення: № 0336190707, яким згідно п. 1 ст. 17, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 6 296 392,80 грн.; № 0330320707, яким на підставі п. 117.1 ст. 117, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 360,00 грн. Зазначені податкові повідомлення рішення оскаржено ФОП ОСОБА_1 в адміністративному порядку до Державної податкової служби України. Зазначена скарга перебуває на розгляді. Рішенням Державної податкової служби України від 20.05.2026 № 13008/6/99-00-06-03-02-06 продовжено строк розгляду скарги до 11.07.2026. Крім того вважає, що матеріали фактичної перевірки не містять доказів здійснення контрольної розрахункової операції, зокрема: відомості про складання акта про повернення товару ФОП ОСОБА_1 за результатами такої контрольної розрахункової закупки; акта отримання та повернення грошових коштів для здійснення контрольної розрахункової операції у ФОП ОСОБА_1 . У зв`язку з викладеним просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення від №1673 від 20.04.2026 (а.с. 1) долучено копію акту фактичної перевірки № 18183/Ж5/26/15/07/ НОМЕР_1 від 13.03.2026 - початок перевірки 04.03.2026, кінець перевірки 13.03.2026, в якому зафіксовано проведення контрольної розрахункової операції без застосування РРО або ПРРО (а.с. 2-5), виклик ОСОБА_1 для складання протоколу від № 33337/6/26-15-07-07-03-05 від 13.04.2026 (а.с.6-7), акт засвідчення факту неявки ОСОБА_1 № 3253/Ж6/26-15-07-07-00-18 від 20.04.2026 (а.с.8), ідентифікаційні дані ОСОБА_1 (а.с.9).
Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП виходячи з такого.
Положеннями ч.1 ст.155-1 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Суб`єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обов`язків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Так, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме проведення розрахункової операції без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції (фіскальний чек) та не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації.
Відповідно до п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Згідно ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця. Для цілей цього Закону розрахунки при організації та проведенні азартних ігор є розрахунковими операціями.
Згідно п.13 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом. 
В п.2.2.20 акту перевірки зазначено, що «Перед початком перевірки проведено контрольну розрахункову операцію з купівлі ДБЖ VOLTER UPS-1000 та АКБ VOLTER загальною вартістю 35 931,00 грн розрахунок було проведено в готівковій формі без застосування РРО/ПРРО та формування та видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми та зміста в електронній формі та/або паперовому вигляді».
Пунктом 80.4 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Згідно з п.п. 20.1.10, п.п. 20.1.11 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.
Разом із тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичне проведення контрольної розрахункової операції у порядку, визначеному Податковим кодексом України. Зокрема, до матеріалів не долучено документів, які б підтверджували передачу грошових коштів для здійснення такої операції, проведення розрахунку за товар, передачу товару посадовим особам контролюючого органу, а також його подальше повернення суб`єкту господарювання чи відшкодування його вартості у випадках, передбачених законом. 
Судом також встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт здійснення ФОП ОСОБА_1 продажу товару, а саме ДБЖ VOLTER UPS-1000 та АКБ VOLTER загальною вартістю 35 931,00 грн. Зокрема, до матеріалів справи не долучено жодних розрахункових документів, квитанцій, чеків, документів про оплату чи передачу товару, фото- або відеофіксації проведення контрольної розрахункової операції, а також інших доказів, які б підтверджували факт придбання зазначеного товару посадовими особами контролюючого органу. За таких обставин самі лише відомості, викладені в акті фактичної перевірки, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не можуть беззаперечно підтверджувати факт вчинення ФОП ОСОБА_1 порушення порядку проведення розрахункової операції.
Згідно з п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.
Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів , що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
У п.2.2.20 акту перевірки зазначено, що «перевіркою ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 встановлено наявність необлікованого товару на загальну суму 5 775 378,30 грн.».
Однак матеріали перевірки не містять переліку такого товару, його найменування, кількості, вартості, відомостей щодо його індивідуалізації, а також документів, на підставі яких контролюючим органом зроблено висновок про його необлікованість. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу щодо наявності необлікованого товару.
Окрім того протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.
Таким чином, надані суду матеріали не містять належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП. Зокрема, не доведено факту проведення контрольної розрахункової операції у порядку, визначеному Податковим кодексом України, здійснення продажу товару без застосування РРО/ПРРО, а також реалізації необлікованого товару чи ненадання документів, що підтверджують облік товарних запасів. Відомості, викладені в акті фактичної перевірки та протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені іншими належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути покладені в основу висновку про винуватість особи.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю серед інших, за наявності такої обставини як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За викладених обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 155-1, 221, 247, 279, 280, 283-285 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

 Суддя Я.В. Кравченко